Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Tri, dva, jedan. Sad!
Pobijedila sam.
Idemo opet, molim te.
Može.
Ovaj ću put sigurno pobijediti.
20 GODINA POSLIJE
DUŠO, NAZOVI ME. ŽELIM RAZGOVARATI S TOBOM.
ŽELIM RAZGOVARATI.
Lucía, na mobitelu si tijekom sata?
Ruth, dušo, nazovi me. Dobro?
Najnovije vijesti o Alejandru Huelvi,
devetogodišnjaku koji je nestao 23. listopada.
Grupe dobrovoljaca, većinom susjeda iz Mieresa,
surađuju s civilnom gardom
u potrazi koja dosad nije bila uspješna.
Vlasti su otvorile posebnu telefonsku liniju
na koju svaki građanin može...
Alejandro!
- Alejandro! - Alejandro!
...potpuno anonimno o slučaju.
Broj je 984 555 6704.
A sada ostale vijesti. Stopa zaposlenosti u posljednjem kvartalu...
POTRAGA ZA ISTINOM
Hej, sve u redu?
Da, dobro sam.
- Znam što ti treba. - Ne, večeras ne izlazimo.
Dobro, kako hoćeš.
- Živjeli! - Živjeli!
MAMA RUTH, MOLIM TE...
NAZOVI ME. VAŽNO JE.
Sve u redu?
Da.
Još dvije.
- Izgledaš sjajno. - O, ne!
- Ozbiljno ti kažem. - Jebote!
- Koliko je sati? - Vani je dan, pa...
- Ne znam. - Da, dan je!
- Sedam? Osam? - Ovo se nije trebalo dogoditi, Rose.
Sad sam za kavu.
Kavu s mlijekom, molim.
- Što kažeš? - Da.
- Sjajno. - Jebemu.
- Idem po neku klopu. - Može.
- Što je? - Ruth...
Riječ je o mami.
- Što je? - Mama je pala.
Što? Što je bilo?
Gdje je pala?
Mama je mrtva, Ruth.
Posljednji poziv putnicima na letu 817 za Madrid.
Molimo da se uputite prema izlazu.
HITNO NESTAO
Odvezao se na biciklu kao i svako popodne, no prolazili su sati, a njega nije bilo.
I... još se nije vratio.
Znamo da je negdje. Ako ga netko vidi, molimo vas...
Ako se taj mali još nije pojavio...
Kakva tragedija. Grad je u šoku.
Svaki dan ga traže, ali mislim da nema puno nade.
- Hvala. - Nema na čemu.
Što se dogodilo?
Moramo biti jaki.
Ja pogotovo.
Zašto je civilna garda ovdje?
Dobro. Hvala, Carlose.
Ljudi, žao mi je, ali...
Iako je riječ o nesretnom slučaju, moramo sve dokumentirati.
Pa što se dogodilo?
Poskliznula se pod tušem.
Čini se da je pila.
Nemoguće.
- Molim? - Ne.
Ona nije... Moja majka nije pila.
U posljednje je vrijeme pila.
Pila je.
Ruth, čini se da je tvoja majka oko ponoći
otišla gore u kupaonicu da se istušira.
Hoćemo li gore?
Naravno.
Otac ti je bio gore, na tavanu,
i primijetio je da tvoja majka nikako da izađe.
Dozivao sam je, ali nije odgovarala. Čuo sam kako voda teče pa...
Morao sam razvaliti vrata.
Ležala je... nepomična.
Nije disala.
Mislimo da se poskliznula
i pritom razbila staklenu pregradu.
Udarila je glavom o pod i...
Brzo je izdahnula.
Oprosti, zasad ne smiješ ništa dirati.
Oprostite, samo...
Moja majka nikad nije zaključavala vrata.
Nije to voljela. Nikad mi nije dala da ih zaključam.
Pošizila bi kad god bih to učinila.
Dušo.
Kao da govorimo o nekoj drugoj osobi, zar ne?
Ruth.
Ne prepoznajem je.
Nije te bilo ovdje gotovo dvije godine.
Kako bi je mogla prepoznati?
- Strpljivo. - Strpljivo. Nemamo izbora.
Baš sam govorio tvom ocu
da nas sad još čeka papirologija, neki rutinski postupci... Znaš već.
Ali čim dobijemo toksikološki nalaz
i potvrdimo da je sve u redu,
tijelo ćemo predati obitelji za bdjenje, pogreb i sve ostalo.
Čim prije, nadam se.
U međuvremenu, što god zatrebate, tu sam.
Hajdemo.
Martín, znaš gdje sam.
- Hvala. - Nema problema.
- Doviđenja. - Doviđenja.
Ako nešto zatrebaš, znaš gdje sam.
Tata.
Jučer se nešto dogodilo?
Zašto to pitaš?
Jer me mama zvala.
Više puta.
Imala sam loš dan i nisam se javila.
Slala mi je i poruke.
Što je rekla?
Da želi razgovarati.
Malo smo se posvađali.
Zašto?
Jer mi se nije sviđalo što pije.
Mislim da se zato zaključala u kupaonicu.
Da nastavi piti bez mog zanovijetanja.
Ali čaša joj je bila dolje.
Molim?
Čašu nije ponijela. Ostavila ju je dolje.
Zaboravila ju je. Bila je pijana.
Zar je to bitno?
Bitno je. Bitno je, tata.
Zvala me, a ja se nisam javila. Htjela sam je danas nazvati.
Bila bih je nazvala danas, a sad...
Ruth, znam da ne voliš telefonske razgovore.
Ali ako te nazovem ili ti pošaljem poruku, važno je.
Ne brini se, neću te tražiti da čim prije dođeš kući.
Znam da su letovi skupi i sve to.
Riječ je o tvom ocu, Ruth.
Tvoj otac nije onaj koga pamtiš.
Tvoj otac... On je druga osoba.
Već neko vrijeme.
Nisam ti htjela reći da se ne bi brinula.
Ali...
Oprosti.
Učinilo mi se da dolazi.
Ruth.
Tvoj otac...
Tvoj me otac plaši.
Po cijeli je dan zaključan na tavanu.
Ne mogu ti to sad objasniti, ali...
Bojim se da će jednoga dana učiniti neku ludost.
Nazovi, molim te.
Volim te.
CIVILNA GARDA NE ULAZITE
Tata?
Dobro si spavala?
Voliš srednje pečena, zar ne?
- Izvoli. - Hvala.
Želiš li još nešto? Sok?
Ne, nisam jako gladna.
Mogu li ti danas kako pomoći?
Ne zamaraj se.
Moramo čekati da nam civilna garda dâ zeleno svjetlo.
Mogu u kupnju ako želiš.
Ili ti pomoći u stakleniku.
Zanemario sam staklenik u posljednje vrijeme.
Zašto?
Imao sam posla.
U mirovini si, tata.
Ljudi prestanu biti ljudi kad odu u mirovinu?
Pojedi.
Sinoć sam čuo glas tvoje majke.
U snu ili...
Ne.
Valjda na tvom mobitelu.
Ostavila ti je poruku?
Ne. To su bile stare glasovne poruke.
Jesi li sigurna?
Zašto?
Otac sam ti, dušo. Znam kad mi lažeš.
Bilo bi lijepo kad bi znao i kad o nečemu ne želim razgovarati.
- Ne želiš mi reći što ti je kazala? - To se tiče nas dvije.
D, naravno. Kao i obično.
Ne daj Bože da se petljam u vaš svijet.
Stalno ste se svađale, no kad bih intervenirao,
zbile biste redove i nije bilo pristupa.
Sve to nije bitno.
S time je sad gotovo, dušo.
Više ne možemo imati tajne.
Tvoje majke više nema. Razumiješ li?
Da, tata.
Hvala lijepa.
Ruth.
Zvao je narednik civilne garde.
Mrtvozornik je završio. Vraćaju nam mamu.
Jesu li otkrili nešto neobično?
Što su trebali otkriti?
Pila je i pala. To je to.
Mogu li pomoći?
Nema potrebe, dušo.
Tata! Daj da ti pomognem.
Ne trebam tvoju pomoć.
Daj mi to.
Utrkivat ću se s tobom kad god poželiš.
A da otplivamo nekoliko dužina?
To ne bi bilo pošteno.
Nitko se ne može nadmetati sa sirenom.
Ova sirena baš i nije u formi.
Što radiš?
Bacam ovo smeće.
To su mamine kreme.
Smeće.
I ti ih gadovi masno naplaćuju.
U posljednje vrijeme puno psuješ, zar ne?
Ti kurvini sinovi uništavaju ljudima život i uzimaju im novac.
O komu govorimo?
O farmaceutskim divovima.
Znaš li što rade u SAD-u?
Pola zemlje navukli su na opioide.
Fentanil da i ne spominjem.
Drogiraju ih, upropaštavaju i pretvaraju u zombije.
Kakve to veze ima s maminim kremama?
Znaš kako ih proizvode?
Eksperimentiraju na životinjama.
Znam.
I na ljudima.
Na ljudima?
Na djeci.
Djeci poput Alejandra.
Nisi čula?
Svuda se priča o tome.
Nestao je s lica zemlje.
A znaš li tko se nedavno doselio ovamo?
Središnjica velike američke farmaceutske tvrtke. Kakva slučajnost!
Slučajnosti ne postoje, dušo.
Mogu ti poslati poveznice.
Postoje tisuće videa, članaka... Ljudi se bore da to izađe na vidjelo.
Tata.
Dobro.
Ne znam zašto me to čudi.
Ista si majka.
Naredniče, kako ste?
Ovdje Ruth, Martínova kći.
Otac mi je rekao da imate izvješće mrtvozornika
i da piše da je to bila nesreća.
- Tako je. - U redu.
Pa... Reci mi ako nos guram gdje ne trebam,
ali zanimalo bi me je li moguće
da vidim to izvješće.
Ili...
Ili fotografije ili nešto jer...
Samo bih voljela točno znati...
što se dogodilo. I...
Halo?
Želiš vidjeti kopiju izvješća?
Da, ako je moguće. Rado.
Nema problema.
Dobro.
PROBUDITE SE
Kakva je to tvar?
Adrenokrom se dobiva adrenalizacijom krvi djece.
Djecu otmu.
Zatim ih teroriziraju, muče,
podvrgnu zvjerstvima da im adrenalin preplavi krv.
Konzumira se kao droga koja pomlađuje elitu.
Jer ona si to može priuštiti.
Navodno se miješa s još jednom poznatom drogom.
Tako je. S fentanilom.
Koji, usput budi rečeno, dolazi iz Ukrajine.
Kakva slučajnost!
Sve je povezano.
Zašto nemamo više informacija o ovoj strašnoj temi?
Jer mediji ne žele da se sazna istina.
Samo šačica nas zna istinu.
Moja sućut.
Bok, bako.
Zdravo, draga.
Bok, dušo. Kako si?
Kakva grozota, draga.
Kako ti je otac?
Kao i svi mi. U šoku.
Hvala ti.
Dva dana ništa nisam jeo.
Zamišljam tvoju majku kako leži na podu i...
Ne razumijem kako se ovo moglo dogoditi.
Ne znam što reći.
Jesi li znao da je pila?
Da.
Majka ti nije bila dobro.
Bila je potištena. Tužna.
Ja pojma nisam imala.
Ne znam. Čudno mi je razgovarati s tobom o ovome.
Pogotovo u prošlom vremenu.
Je li moj otac bio razlog?
Gle, tvoj otac...
Ne spominji svog oca jer tvoj se otac... čudno ponaša.
Možda zato što je u mirovini.
Vjerojatno mu nije dobro sjela.
I pandemija.
Svima nam je bilo teško.
Znaš li da smo tvoju majku potajno vodili na cijepljenje?
Bila je tako zabrinuta.
Bojala se da će on saznati.
Nije znala kako će reagirati.
Ali ti...
Ne znam, misliš li da...
Misliš li da su se svađali ili da je postao nasilan? Možda je...
Ne znam. Znaš da tvoja majka nikomu nije mnogo govorila.
Izvoli. Kopija izvješća.
Ima nekoliko slika kako smo je našli na podu.
Da sam na tvome mjestu, ne bih ih gledao.
FORENZIČKO IZVJEŠĆE
VJEROJATAN UZROK SMRTI: TEŠKA OZLJEDA GLAVE USLIJED SLUČAJNOG PADA
Ruth, tako mi je žao.
Moja iskrena sućut.
Puno je tražila.
Plivali smo po cijeli dan.
Bila je jako stroga, ali draga.
Jako si joj nedostajala. No...
Znate li s kim to moj otac razgovara?
Taj čovjek? Član je tima za potragu.
Kakvu potragu?
Ne znam jesi li čula. Dijete je nestalo.
Susjedi su organizirali timove za potragu.
To je Mariano, novi načelnik.
Luis, automehaničar.
A ono je Alfonso, policijski liječnik.
Molim?
Znaš, liječnik...
Kako se ono zove?
Mrtvozornik.
- Ispričavam se. - Naravno.
„Alfonso.”
MRTVOZORNIK ALFONSO GARCÍA MARÍN
Draga Lucía, neka te Bog čuva.
Nedostajat ćeš nam.
A pogotovo tvome mužu i kćeri.
Nisu sami.
Dobri Bog bit će uz njih dok se opet ne sretnete.
Vjera je prijeko potrebna u ovakvim trenucima.
Jako je važno vjerovati da nas netko čeka...
Tata, tko je ona žena koja stoji kod stupa?
Boga se sjetimo samo...
Ne bih znao.
Ali sjetimo se...
Bila je i doma. Na bdjenju.
Kako su siroti oni koji ne vjeruju.
Ili oni koji štuju lažne idole.
Ili oni koji si dopuštaju da ih zavedu apsurdna uvjerenja
u potrazi za tko zna čime.
Zašto moramo slušati ove bljezgarije?
Za lažne proroke, trgovce u hramu
i neuke koji misle da su prosvijetljeni,
Gospod ima poruku.
Ja sam put
i istina
i život.
Arón!
Arón?
Ruth.
- Prošla je cijela vječnost. - Da.
Hej, još dilaš?
Pokušat ću nešto naći, samo zato što si to ti.
Ovime se više ne bavim.
Napredovao sam u životu.
Sad sam čistač.
Dobro.
Izvoli.
Hvala.
Oprosti, htio sam doći na pogreb.
No tvoja me majka uzela na zub pa nekako nije bilo primjereno.
Ali sad žalim.
Na pogrebe ne ideš zbog mrtvih, nego zbog živih koji ostaju.
Bio sam zahvalan onima koji su došli na očev.
Bez brige.
Moja te majka baš i nije obožavala.
Morala je nekoga okriviti jer joj je kći zastranila.
O čemu to govoriš? Nisam zastranila.
Iako sad nemam jasan životni put.
Ma krasno.
Ne, ozbiljno.
Jasno da ti je mama mrzila dečka koji te navukao na travu.
Dečka?
Pa... ševca. Dobro? Ševca.
Mislim da joj se ni to nije sviđalo.
Ali sad me tvoj otac poprijeko gleda.
Zašto?
Ne znam. Ali bio je manje jeziv kad je bio u civilnoj gardi.
Čak mi je znao ponuditi neke zaštitarske posliće.
Kratke smjene, dobra lova.
No otkako radim u Certyxu...
- To je nova farmaceutska tvrtka? - Da.
Nije da me ne pozdravlja. Gleda me kao da me želi ubiti.
Što je?
Ne znam. Možda mom ocu nisu sve na broju,
ali sad ja gubim razum.
Čudno se ponaša.
Drukčije.
Pa?
Čak sam se pitala je li...
Ni ja nisam isti kao prije koju godinu.
Isti si.
Kvragu.
Kako?
Prebolio sam rak debelog crijeva. Što kažeš na to?
Nisam znala.
Pa, dugo nismo razgovarali.
Ne bih ti to napisao u mailu.
Ova mi je vrećica promijenila život, ali... Što se može.
Katkad mislim da je to najgora stvar na svijetu.
A katkad sam zahvalan na tome.
Jer to je dokaz da sam zamalo umro, a nisam.
To me uvijek potakne na slavlje.
- Zbilja? - Da.
Što je?
Samo... Otkad imam vrećicu...
Što? Ne možeš?
Ne znam. Zbilja ne znam.
Nisam ni s kim bio otkako je imam.
A zašto?
Ne osjećam se baš privlačno.
Da budem iskren.
Nikad nisi bio više seksi.
Zbilja?
Vidi ti ovu zgradurinu.
Ovdje radim.
Bilo je zabavno večeras.
- Čuvaj se. - I ti.
FARMACEUTSKA TVRTKA CERTYX
Što radiš?
Zar ne vidiš?
Tako brzo?
Što se prije obavi, prije ćemo nastaviti sa životom.
Pa prije možeš na tavan, zar ne?
Što radiš gore, tata?
Čitam. Gledam videe. Informiram se.
To bi svi trebali raditi.
I za to se moraš zaključati?
Ne volim kad mi se ljudi petljaju u život.
I ti si bila takva.
Morali smo staviti brave po cijeloj jebenoj kući.
„Jebenoj kući?”
Da.
Bila sam jebena tinejdžerica, za razliku od tebe.
Nikad nisi ovako razgovarao sa mnom.
Možda ti je to trebalo, dušo.
Bolna istina.
Ne prepoznajem te.
Ali ti si i dalje ista.
Ni na majčinom pogrebu nisi mogla ostati do kraja.
Hvala.
PROCES OKSIDACIJE ADRENALIN - ADRENOKROM
Ruth, mislio sam da bi možda htjela mamin mobitel.
Gotovo je nov.
A tvoj očito nije.
Hvala.
Ajme, ovaj je skup.
Da.
To joj je baš smetalo.
Pitala me zašto sam potrošio toliko novca.
Sve joj je smetalo.
Otkad to?
Isprva je bila ljuta na tebe jer si otišla.
Jer nisi završila studij. Jer si bila negdje i radila Bog zna što.
Ali što imaš od toga da se ljutiš na nekoga tko nije tu?
Samo sam joj ja bio pred nosom.
Jedini krivac za sve.
Krivila me jer nisam bio stroži prema tebi.
Uvijek je lakše okriviti nekog drugog.
Bilo je to teško razdoblje.
Ali bez brige.
Sad sam mnogo bolje.
Idem.
Tata.
Imaš li lozinku za mobitel?
Ne treba ti. Jučer sam ga vratio na tvorničke postavke.
I izbrisao sve na njemu?
Majka ti je mrtva.
Što će joj ono što je bilo na njemu?
Što će tebi?
Meni?
Ne treba mi.
- Nema veze. - U redu.
Možeš li naći išta što je bilo na njemu?
Mogu pokušati oporaviti ono s oblaka.
No trgovina u gradu to bi bolje obavila.
U gradu svi poznaju mog oca.
Pa što?
Ruth, koji se vrag zbiva?
Po cijeli je dan zaključan na tavanu.
Ne mogu ti to sad objasniti, ali...
Bojim se da će jednoga dana učiniti neku ludost.
Neka ludost u dobi tvog oca može biti bilo što, Ruth. Bilo što.
Rastava. Ili novi kabriolet.
Ali rekla je da se boji, Arón.
Moja se majka ničega nije bojala.
Da.
Ali nisi je vidjela neko vrijeme.
Kvragu, znam. Ali majka mi je.
Kad je išla na zahod, vrata su bila otvorena.
Nije voljela zatvorena vrata, kao ni tajne.
Sigurno joj nije bilo drago što se tata zaključava na tavanu.
Što ako je ušla i nešto vidjela?
Nešto što moj otac ne želi da itko vidi.
Svađali su se i zato me nazvala.
I zato je ubijena.
Lakše malo, Ruth. Da vidimo.
- Razgovarala si s civilnom gardom? - Svi su oni prijatelji mog oca.
Mislim... Ne znam.
Misliš da sve umišljam?
Ne, ne znam. Ne znam, Ruth.
Zato malo dulje ostaješ?
Moram znati da ono što umišljam nije istina.
- Upali smo. - Što je gore?
Piše da ima 200 fotografija.
To mi se ne čini mnogo.
Da, novi mobitel.
Mislim da ga je dobila za Božić.
Ništa. Ovdje ničeg nema.
Može je tu neka mapa?
Nešto što on nije htio da vidiš?
Što je to?
Evo jedne. Bez naziva.
Zažmiri.
Zašto?
- Za svaki slučaj. - Za svaki slučaj?
Zamisli da su tu obnažene fotke tvoje majke ili oca.
Daj, Arón.
Možda su oboje goli. Ne želiš to vidjeti.
- Baš si blesav. - A ni ja, iskreno.
Ali ako to moram učiniti da se udaš za mene, učinit ću to.
Šalim se. Hajde, zažmiri.
Dobro. Hajde.
Mogu otvoriti oči?
Tko je to?
Jebote.
Jebote, znala sam.
- Znala sam. - Što se događa?
Ta je žena bila na bdjenju i pogrebu.
Pitala sam oca tko je ona, a on je rekao da ne zna.
Tko je ona, jebote?
Ne znam.
Samo tvoji majka i otac znaju.
Pa, i ja želim znati. Saznat ću.
A kako ćeš to saznati?
Pokazat ću fotke ocu i natjerati ga da mi kaže istinu.
I učinit ćeš to sama?
Sranje, Arón. Napušio si se u kombiju.
Bio sam nervozan. Ali mogu se kontrolirati.
Bok, tata.
Sjećaš se Aróna?
Pozvala sam ga na večeru.
Dobra večer.
Sjajno.
Oprosti, u posljednje vrijeme baš i ne kuham.
Pripremam brza jela.
Bez brige, Martín. Meni je ovo vrhunski.
Jedeš li puno pržene hrane?
Ujutro čistim sranje, a navečer ga jedem.
Možda se zato i pojavio rak.
Tata.
Ne, nisi ti kriv.
Krive su kemikalije koje danas u sve stavljaju.
I to rade svjesno.
Izazovu ti bolest pa ti onda prodaju lijek.
U međuvremenu uništavaju javno zdravstvo pa ga svi moramo plaćati.
„Oni”?
Ljudi za koje radiš.
Martín, perem podove.
Radiš za ubojice.
I otmičare djece.
Ne zaboravi to.
Tebi je ovo smiješno?
Čekaj, Martín, da razjasnimo.
Misliš da su moji šefovi krivi za moj rak?
Ne znam jesu li baš tvoji šefovi, ali...
Misliš na velike tvrtke.
I vlade.
Martín, daj.
Tko bi drugi bio kriv?
Pa, uvijek je lakše okriviti nekog drugog.
Da je bar netko kriv.
Da se bar negdje stvara rak
pa da odemo onamo, sve uništimo
i riješimo se tog sranja.
Ali ne ide to tako, Martín.
- Zbilja? - Da.
A kako to onda ide?
Razboliš se? Peh.
I nikad ne znaš kad će se vratiti.
Moraš potisnuti sav taj strah.
A pušenje ti u tome pomaže?
Pušiš, ležiš na kauču i ništa ne poduzimaš.
Dopuštaš im da rade što god žele.
A što ti poduzimaš, tata?
Postavljam si pitanja. Istražujem.
Idem korak dalje.
To radiš s prijateljicom? Onom s bdjenja za koju si rekao da je ne poznaješ?
Vidiš, tata, mama je imala vaše fotke na mobitelu.
Kako šećete gradom.
Što izvodiš, dušo?
Ništa. Istražujem. Kao i ti.
Tko je ona?
Zove se Berta.
Sjajno.
- Tko je Berta? - Berta je prijateljica.
Prijateljica.
Da, i u mojim godinama možeš upoznati nove prijatelje.
Ali ljudi u gradu lako steknu krivu predodžbu.
Zato radije šutim.
- A gdje? - Što?
Gdje? Gdje si je upoznao?
Na internetu.
Na Tinderu?
Ne. Na istraživačkim forumima.
- Tko ide na te forume, tata? - Puno više ljudi nego što misliš.
- Zbilja? - Da.
Većina ljudi šuti jer...
Zašto?
Jer o nekim stvarima nije lako razgovarati.
Jer usput možeš izgubiti neke ljude.
To se tebi dogodilo?
S mamom?
Moguće.
Berta je izgubila puno ljudi.
Izgubila je muža. Izgubila je skrbništvo nad djecom.
Sad se osjeća jako usamljeno.
Kao prijatelj joj pravim društvo, provodim vrijeme s njom.
Pokušavam pomoći prijateljici.
Je li to pogrešno?
Što misliš?
Razumijem zašto si ovakva. Zbilja.
No bez obzira na sve što se događa u njegovoj glavi, i dalje je ista osoba.
On je civilna garda, ali dobar je tip.
Čak i u toj svojoj priči,
on je junak koji djecu spašava od zlih elita.
Hej, ova soba budi uspomene.
Bilo bi ludo to obaviti tu dok ti je tata pokraj.
- Kao u dobra, stara vremena. - Arón.
Znaš li obiti bravu?
Moram na tavan da vidim što je moja majka vidjela.
Što ja imam s tim?
Ne znam nikog drugog tko može obiti bravu.
A ja mogu?
Zašto? Jer sam dilao travu?
Ne znam. Samo sam se pitala možeš li mi pomoći.
Ruth, nisam kriminalac.
Znam, Arón. Mislila sam da možda poznaješ nekoga.
Što misliš, s kim se ja to družim?
Tko sam ja tebi?
Zaboravi, Ruth. Nije važno.
Prvo oprezno izvadimo cilindar.
Ovako. Pazite da klinovi ne zapnu...
Halo?
Oprosti, Arón. Bila sam...
Hej, jesi li vidjela moju iskaznicu?
Što?
Ima moju sliku i bar kod.
I plavu vrpcu. Nigdje ju ne mogu naći.
Gdje si je ostavio?
Uvijek je ostavim u kombiju.
Ali možda sam je jučer ostavio kod tebe.
S njom bilo tko može ući u farmaceutsku tvrtku?
Da, naravno.
- A tako. - Ruth, što ti je na pameti?
- Čudno, zar ne? - Kako to misliš?
Nije li ti čudno da dođeš ovamo i izgubiš iskaznicu?
- Kombi je bio otključan? - Mora biti negdje.
Bez brige. Pokušat ću nabaviti drugu. Bok.
LAS VEGAS DRŽAVNA ŠKOLA
Moja bivša žena nije dobro.
Morao sam tražiti zabranu prilaska. I odobrili su je.
Bez oklijevanja.
Jer je opasna.
Opasna je.
U kojem pogledu?
Skrenula je s uma.
Bila je...
Bila je divna žena. Bila je sjajna. Bila je...
Ali skrenula je.
Razboljela se.
Prošla je tešku depresiju koja je trajala mjesecima.
Bilo je grozno.
I zatvorila se.
Izolirala se i počela vjerovati u besmislice.
Rekla je da ptice nisu ptice.
Da nas promatraju.
Da avioni prskaju nanotehnološke čestice kako bi nas kontrolirati.
Najedanput su sve kontrolirali neki veliki zlikovci.
I morala ih je pobijediti. Tako bi prestala sva patnja u svijetu.
Tada je postala opsjednuta nestancima.
Nestalom djecom.
Niste je mogli uvjeriti da je to apsurdno?
Da bar.
Počela je opsesivno paziti na moju djecu. Našu djecu.
Djeca bi došla kući, a ona bi tražila imaju li kamere.
Stalno je sve kontrolirala.
Obnovila je dozvolu za oružje i držala ga posvuda.
Umjesto da stane na tome, postajalo je sve gore i gore.
Moja bivša žena u vojsci je bila stručnjakinja za eksplozive.
Činilo se da bi svaki čas mogla nešto dignuti u zrak.
Znam da...
Jednog ću dana naći njezino ime u novinama. Znam to.
Moj otac kao da je druga osoba.
Znam da je ovo što ću ti reći teško.
Ali makni se od njega. Kloni ga se. Otiđi što dalje.
Što radiš?
Vježbam.
Nešto te muči?
Još te nisam vidjela da pucaš.
A pištolj? Zar se ne vraća kad odeš u mirovinu?
Nikad ne znaš kad će ti zatrebati.
Laku noć, Ruth.
Trebam još nekoliko dana. Ne mogu...
Mama mi je umrla. Pomažem tati i...
Dobro. Otpustite me.
Ima i drugih klubova u Berlinu.
Da.
S kim si razgovarala? Loše vijesti?
Ne. Zvali su s posla u Berlinu.
Kamo si pošao?
Još tražimo Alejandra.
Idem na jezero. Hoćeš sa mnom?
Voljela si ići kao mala.
Pa...
Dobro.
Pročešljali smo cijelu šumu i ništa nismo našli.
Da se izgubio, da je pao
ili da je umro, našli bismo tijelo.
Što onda radimo ovdje?
- Postoje tuneli. - Tuneli?
Da. Stari su stotine godina.
Gerilci su se tijekom rata njima koristili da posjete obitelj u gradu.
Gle.
Vidiš?
Znaš li što je sad na drugoj strani?
- Što? - Farmaceutska tvrtka.
Aha.
Hoćemo li?
ZABRANJENO PLIVANJE
Dosta više. Dobro, tata?
Što ako se u tunele ulazilo iz jezera?
Prije koju godinu bilo je zagađeno.
Zato nitko ne pliva u njemu.
Sad služi kao smetlište.
Ali što ako je to samo mazanje očiju da ga se ljudi klone i ne nađu tunele?
Morat ću se vratiti s ronilačkim odijelom.
Znaš što? Neće biti potrebno.
Što to radiš?
- Tražim tunele. - Što?
Sve je puno smeća!
Gdje su tuneli, tata?
Na ovoj strani? Ili na onoj?
Što izvodiš?
Isto što i ti.
Iste ludosti koje ti izvodiš svaki dan.
Nije smiješno, zar ne?
Ništa ne vidim.
Možda na ovoj strani?
Što je bilo?
Jebote.
- Porezala sam se. - Rekao sam ti.
Vodi me kući.
Što?
Znaš li koliko smeća ima dolje?
Znam. Zapravo, upozorio sam te.
Moram očistiti ranu da se ne inficira.
Nije to ništa.
Želim nešto provjeriti gore.
Požuri se. Padat će kiša.
Kao da si opsjednut tim klincem, jebote.
Upravo smo pokopali mamu, a ti si se opet bacio na to.
Ne znam, osjećam se kao...
Kao da si ljut na mamu jer zbog nje dva dana nisi išao u potragu.
Sad mi se fućka za to što mi je žena umrla?
Zašto ti je toliko stalo do tog malog?
Što je? Želiš je impresionirati?
Koga?
Svoju prijateljicu Bertu. Ona ti je isprala mozak?
Ne znam. Reci mi. Zar si zaljubljen?
Volio sam samo jednu ženu, tvoju majku.
Unatoč piću.
Unatoč tome što je najedanput postala velika vjernica.
Majka ti dugo nije bila dobro, Ruth. Otkako si otišla.
Naravno. Sad sam ja kriva, zar ne?
Znaš li zašto sam otišla?
Jer više nisam mogla izdržati.
Htjela sam prestati plivati, a vi mi niste dali.
Htjela sam živjeti svoj život.
Majka te obožavala, Ruth.
Bila si svjetlo njezina života, a najedanput si je ostavila u mraku.
Još si iznenađena što se odala piću?
Možda više nije mogla biti s mrzovoljnim starcem
koji je svakim danom bio sve zaluđeniji zavjerama.
Znaš li koliko je teško voljeti nekoga tko te tako gleda?
Tko te više ne poštuje, tko te više ne voli?
Tko u tebi vidi samo beskorisnog starca?
Valjda sam kriva i za to što si trknut u glavu, zar ne?
Pri zdravoj sam pameti. Više nego ikad. Budan sam.
Ti i ostali radije živite u neznanju.
Zanemarujete patnju te djece i njihovih obitelji.
Dosta. Ne mogu se stalno iznova nositi s tim tvojim ludilom, jebote.
Nisam lud!
Da postoji epidemija nestale djece,
to bi bilo na naslovnici svih novina, dovraga!
Tako si naivna, dušo.
Moram li ti sad objašnjavati kako svijet funkcionira?
Radije bih mislio da si naivna, a ne nešto gore.
Sad ćeš posumnjati i u mene?
Naravno, osim tebe su svi potkupljeni. Zar ne, tata?
Svi su idioti, samo ti nisi.
Jesi li se pogledao u zrcalo? Jesi li vidio kako izgledaš?
Ne izgledaš ni približno kao neki genij.
Ni kao prosvijetljeni čovjek koji zna istinu i kog valja slijediti.
Ti si samo starac koji se zatvara na tavan i radi Bog zna što.
To si ti, tata.
Zanima te što radim na tavanu, je li?
Zato si jučer pokušala obiti bravu?
Špijuniraš me?
- Sjajno. - Kamo si pošla?
- Izgubit ćeš se! Ruth! - Pusti me!
- Ostavi me na miru! - Ruth!
Ruth.
Ruth!
Stani!
Pusti me na miru!
Ruth!
Onesvijestila si se, ali sad si dobro.
Trebat ćeš nekoliko dana odmora ili će gležanj patiti.
Za bol uzmi analgetik svakih osam sati.
I pij čajeve koje tvoj otac priprema. Razumije se u bilje.
No odmor je najvažniji. Ne želimo da gležanj loše zaraste. Dobro?
Dobro.
Čemu sve te jebene kamere po kući?
Špijuniraš mene ili si špijunirao mamu?
Zašto bih te špijunirao? Ne budi blesava.
Blesava. Sad sam blesava.
Postavio sam ih radi zaštite.
Jer sam se bojao da će nas ti ljudi napasti.
Za Boga miloga.
Vidiš? Znao sam da mi nećeš vjerovati. Zato ti nisam rekao.
Tko će nas napasti, tata?
Tko? Farmaceuti?
- I političari. I policija. - Aha.
Mogu podmititi bilo koga, i one od kojih to ne očekuješ.
Razmisli načas.
Čine te grozote djeci.
Kadri su učiniti bilo što svima nama koji im smetamo.
A znaju da ih istražujem.
Nedavno su me uhvatili kako njuškam oko zgrade.
Čuvar me tražio osobnu. Nisam je dao.
Ali znaju tko sam i gdje živim.
Što si tražio ondje, tata?
U podrumu završavaju tuneli.
Ne mogu više. Ne mogu.
Ne mogu više šutjeti dok mi govoriš o tunelima i otetoj djeci.
Ne mogu ja ovo.
Ne slušaš me. Jako su opasni.
Prati me samo tvoja prijateljica.
Ona te štiti, Ruth.
Od čega?
Prati te da se uvjeri da si dobro.
Moja si kći i zato si meta.
Jesu li kamere snimale one noći kad je mama umrla?
Naravno.
I što se vidi?
Vidi se kako mama ulazi u kupaonicu. To je sve.
Zna li civilna garda?
Da. Sve sam im dao.
To sam prvo učinio.
Meni to nisi rekao.
Jer mi ne bi vjerovala. Zato.
- Hvala. - Nema na čemu.
Pustit ću ti to, može?
Ovo je snimka kad je tvoja majka već bila u kupaonici.
Onog dana kad je umrla.
Tako je.
Ali nema zvuka.
Ne, naravno.
Ne znamo je li se moja majka odazvala.
Što ako moj tata samo glumata?
To bi značilo da je tvoj otac postavio kamere
kako bi si osigurao alibi
i hladnokrvno ubio tvoju majku.
Vjeruješ li u to?
Ne. Ali moja se majka zaključala i pala.
- Kako je pala? - Alkohol.
Moja majka nije mogla toliko popiti.
Dobro.
Ovo je snimka od nekoliko dana prije.
Možda će te malo šokirati.
Očito je pila i taj dan.
- Molim te, ugasi to. - Da, naravno. Oprosti.
Možda guram nos gdje mi nije mjesto.
Doma je sve u redu?
Tu smo što god da zatrebaš.
Dobro?
Kako ti je palo na pamet da voziš s takvim stopalom?
Zar nisi čula doktora?
Želiš li doživjeti nesreću?
Da i tebe izgubim?
Morala sam znati.
Što to?
Da ti je majka pila dok se ne bi onesvijestila?
To si morala znati?
Upravo sam te od toga htio zaštititi, dušo.
Od tih prizora.
To nisi morala znati.
Ne želim da tako pamtiš svoju majku.
Žao mi je.
Obećaj mi da ćeš se odmoriti i prestati previše razmišljati.
Istuširaj se i opusti.
Popij čaj. Godit će ti.
Ruth, trebaš li nešto?
Dušo, jesi dobro?
Ruth, reci nešto.
Ruth?
Jesi dobro? Što je bilo?
Tako čudno, jebote. Bila sam dobro.
Onda sam popila tatin čaj i počelo mi se vrtjeti.
- Znaš? - Dobro.
Počela sam gubiti ravnotežu.
Teturala sam. Kao majka na snimkama.
Pa mi je sinulo da je moj tata možda i njoj nešto dao.
A njegov prijatelj, mrtvozornik, to je izostavio iz izvješća.
- Zato toga nema. - Čekaj.
Čekaj, jer sada ništa ne razumijem.
A i malo sam napušen.
Mislio sam da se na snimci vidi kako tvoj tata kuca, a tvoja majka ne...
Tko ti je to rekao?
Jer to se vidi, ali ništa se ne čuje.
Možda je sve bila predstava.
Kucanje. Provaljivanje.
A kad je ušao i vidio da se ona ne može pomaknuti,
hladnokrvno ju je ubio.
Ruth, slušaš li ti sebe? Čuješ li što govoriš?
Drogirao me. Nisam mogla ustati.
Ne znam. Možda si se napušila.
- Nisam pušila. - Jesi li popila još nešto?
Ništa.
Popila sam...
Popila sam analgetik za stopalo i što god su mi dali u postaji.
Možda je to uzrok.
Zašto mi ne vjeruješ? Ha?
O čemu si razgovarao s mojim ocem?
Vidjela sam vas.
Ruth, otac ti je jako zabrinut za tebe. To je sve.
- Siguran si? - Da.
Nije ti ponudio posao?
Gle, sad je dosta.
Dobro, Ruth. Gotovi smo.
Kad opet pomisliš da te tata želi ubiti ili da vidi svemirce,
zovi nekog drugog. U redu? Jer meni je dosta, Ruth.
Neću više dojuriti svaki put kad ti treba ševa,
trava ili bravar.
Aha.
Dakle, ja tebe iskorištavam, je li?
Ti sve ovo radiš nesebično. Zar ne, Arón?
Ne zato što misliš da bismo opet mogli biti skupa.
Završio sam, Ruth.
Ruth.
Otvori vrata.
Ruth.
Jesi dobro?
Želiš li da nazovem dr. Velasca?
DOKTOR VELASCO
26. VELJAČE 2024.
ALFONSO NAS UVIJEK NASMIJE
CIVILNA GARDA
Trebam narednika Ballestera.
Ne javlja se. Pričekajte.
- Ne mogu čekati. Hitno je. - Hej!
Hej!
Oprostite.
Ne smijete biti tu.
Ruth! Što radiš?
Što izvodiš?
Žao mi je.
Žao mi je, tata.
Možeš li mi skuhati neki svoj čaj, molim te?
Naravno.
NEPOZNATI BROJ
Ruth, ovdje narednik Ballester. Rekli su mi da si me tražila.
Da.
Pretpostavljam da si vidjela svog oca u mom uredu.
Trebamo razgovarati.
Zašto?
Tvoj me otac jutros posjetio da mi kaže kako misli
da si ti nekako upletena u smrt svoje majke.
Misli da si povezana s farmaceutskom tvrtkom
koja je ovdje otvorila podružnicu, i da možda surađuješ s drugim ljudima.
Da slučajnosti ne postoje.
Ma lupeta. Ima previše slobodnog vremena.
RADI LI ONA ZA NJIH?
To često viđamo u posljednje vrijeme.
NESTAO DJEČAK JEZERO
RADE LI ZA NJIH?
Samo želim da znaš da za nas, i za svakoga s imalo mozga,
ovaj je slučaj zatvoren i nije bilo zločina.
Nesretan slučaj.
Da, svaki dokaz upućuje na to da je to bio nesretan slučaj.
Čemu onda?
Što?
Čemu sve to izmišljati?
Jer je teško prihvatiti da si izgubio voljenu osobu...
na tako glup način.
Uvijek je lakše okriviti nekog drugog.
Nije se lako nositi s toliko boli.
Mislim da tvom ocu te ideje pružaju osjećaj da je poseban i koristan.
Ali samo sam te htio upozoriti. Uvjeren je kao kakav fanatik.
A fanatik je...
najopasnija vrsta osobe.
Budi oprezna s njim, molim te.
Hvala.
Tata?
Tata. Oprosti.
- Hej. Ne približavaj mu se. - Žao mi je.
- Samo želim razgovarati! - Zamalo si ga ubila, dovraga.
Da objasnim. Sve je u redu.
Tata.
Boji te se. Zar ne vidiš?
Nije ni čudo.
- Kvragu, tata. - Ispruži ruke.
- Ako želiš razgovarati, bit ćeš vezana. - Molim?
Ne smijemo riskirati da ga opet napadneš.
Tata.
Poslušaj je, dušo.
Mislila sam da si upleten u maminu smrt.
Žao mi je. Žao mi je, tata.
Nisam znala. Ja...
Nisam te htjela povrijediti.
Što ćete učiniti?
Zvat ćete civilnu gardu?
Što je?
- Jebote! - Ovo nije nužno.
Dođi.
Tvoja nam je kći sada problem, Martín.
Ne znamo što je na tavanu vidjela, a što nije.
Moramo djelovati.
Moramo u tunele. Moramo naći tu djecu.
Tko je sad to, kvragu?
Doktor. Sigurno je došao obići Ruth.
Reci mu da ode.
Što je to, tata?
Je li to Arónova iskaznica?
Tata! Ne! Tata!
- Molim te, ne ostavljaj me ovdje! - Šuti, dovraga!
- Tata! - Počnimo s riječima...
Upomoć!
Hoćeš li začepiti?
- Tata! - Začepit ćeš.
...na asturijskom. A današnja lijepa riječ ima šest slova.
Inma? Ne?
Smirimo se malo. Može?
Hej, smiri se. Pobrinut ću se za to.
Ta lijepa riječ ne miriše osobito dobro.
Čekat ću te u autu.
Ne. Opet vi.
Tata, što ćeš učiniti s Arónovom iskaznicom?
Mama je vidjela što ćeš učiniti?
Zato si izbrisao sve s njezina mobitela?
I ona je otišla na tavan.
Saznala je što ćemo učiniti i poludjela je.
I onda, da, počela je piti više nego inače.
Ali ne mislim da je to bio nesretan slučaj.
Mislim da ju je netko ubio.
I misliš da sam imala nešto s time?
Znam da nikad ne bi naudila svojoj majci.
Ali možda te iskorištavaju da mene upleteš pa da me maknu s puta.
Isprva nisam tako mislio, ali sve ovo,
majčina smrt netom nakon što su me vidjeli kako tumaram oko njihove zgrade...
Prevelika slučajnost.
Mama je pala.
Znam, to je teško prihvatiti, ali nemamo izbora.
Znam da je grozno, ali izmišljanje priča ne pomaže.
Rekao sam doktoru da spavaš. Navratit će popodne.
Odvezat će te.
Tata.
Tata!
Jebote.
Upomoć!
Pomozite mi, molim vas!
I DALJE SE TRAGA ZA ALEJANDROM HUELVOM
U jezeru je.
Arón, molim te, slušaj me.
Znam da sam izgovorila mnogo besmislica.
Znam. Ali ovo nije besmislica.
Moj otac ima tvoju iskaznicu i s pomoću nje će ući u zgradu.
Možda je već unutra.
I to nije sve. Ima pištolj i eksploziv.
Žena koja je s njim bila je u vojsci i zna ga upotrijebiti.
Idu u podrum.
Misle da su djeca skrivena u tajnim tunelima ili tako nešto.
Bog zna što su kadri učiniti da ih nađu.
Na putu sam onamo, ali možda neću stići na vrijeme.
Moraš mi vjerovati. Molim te, Arón. Molim te.
...i s pomoću nje će ući u zgradu.
Možda je već unutra.
I to nije sve. Ima pištolj i eksploziv.
Pazi.
Čekaj.
Idemo.
Idem ja.
Riješeno.
Obavimo to.
Stanite. Ne možete ući.
Otac mi je unutra. Moram ući.
Arón. Hej, jesi dobro?
Pokušajmo sa sljedećim zidom. Sigurno su iza njega.
Tata.
Ruth! Što radiš ovdje? Idi kući.
Ne. Ideš sa mnom.
Ne mogu, dušo.
Dječak nije ovdje.
Porezala sam se na metal u jezeru.
Bio je to Alejandrov bicikl.
Dječak je ondje. Utopio se. Sigurna sam.
Reći ćeš bilo što da se predomislim.
Tata, ako mi ne vjeruješ, možemo na policiju.
Sigurno će ga naći. U jezeru je.
Čak i da je to istina, Alejandro nije jedini.
Tu su i sva druga djeca.
Ona koja su oteta i koju će tek oteti.
Zar ne vidiš da ih otkrivanjem istine možemo spasiti?
Razumijem te. Ali ne moraš nikoga spašavati.
Ne moraš spašavati djecu.
Ne moraš mijenjati svijet. Ne moraš biti junak.
Nije li ti dovoljno što si moj otac?
Jer ja te trebam.
Smislimo drugi plan. Vratimo se neki drugi dan.
Što god želiš. Više te ne ostavljam.
Bit ću uz tebe. Kunem se.
Kunem se, tata.
Volim te.
- Ne! Tata! - Idemo! Ruth!
Jutros nas je dočekala vijest da je Alejandro Huelva,
dječak nestao prije mjesec dana, nađen mrtav u jezeru Caldas.
Alejandrovo tijelo nađeno je zarobljeno među otpadom.
To je još jedna tragedija nakon što su Martín Arce i Berta Martínez stradali
u eksplozijama koje su sami izazvali u podrumu farmaceutske tvrtke Certyx.
Navodno su oboje vjerovali da u podrumu
postoje tuneli u kojima bi našli Alejandra i drugu nestalu djecu.
Ta teorija zavjere posljednjih mjeseci uzima maha...
GODINU DANA POSLIJE
Zdravo.
Ti si Martínova kći, zar ne?
Onog iz farmaceutske tvrtke.
Reci mi nešto. Nije mrtav, zar ne?
Molim?
Sve je to paravan da bi nastavio istraživati.
Da ga ostave na miru.
Nitko ne smije znati.
Jer policija i mediji su u dosluhu.
Očito su eksperimentirali na dječaku, a zatim ga bacili u jezero.
Što to govoriš?
Zar ne shvaćaš da to nema smisla?
Aha.
Ne smiješ ništa reći, zar ne? Izlažeš se opasnosti?
Shvaćam.
Ali istina će već izaći na vidjelo.
Mislim da će tvoj otac sve rasvijetliti.
On nadahnjuje mnoge.
Prenesi mu to.
Kul.
DOSTA JE LAŽI
TKO STOJI IZA SVEGA?
ZAUSTAVITE UBOJSTVA UBOJICE
PROBUDITE SE
ODMAH OSLOBODITE NAŠU DJECU
ŽELIMO ISTINU
DOSTA JE LAŽI. PROBUDITE SE!
Prijevod titlova: Bernarda Komar