Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Tre, to, én. Gå!
Jeg vant.
Kan vi ta en runde til?
Greit.
Jeg vinner definitivt denne gangen.
20 ÅR SENERE
RING MEG. JEG MÅ SNAKKE MED DEG.
MÅ PRATE MED DEG.
Lucía, er du på telefonen i timen?
Ruth, vennen, ring meg. Ok?
Siste nytt om Alejandro Huelva,
den ni år gamle gutten som forsvant 23. oktober.
Grupper av frivillige, mest naboer fra Mieres,
samarbeider med sivilgarden
i et søk som hittil ikke har ført til resultater.
Myndighetene har satt opp et spesialtelefonnummer
som alle i landet kan ringe...
- Alejandro! - Alejandro!
...helt anonymt angående saken.
Nummeret er 984 555 6704.
Nå over til andre nyheter.
Sysselsettingen siste kvartal...
EN SØKEN ETTER SANNHET
MAMMA
Hei, går det bra?
Ja, det går bra.
Jeg vet hva du trenger.
Nei, vi skal ikke gå ut i kveld.
Ok, samme det.
- Skål! - Skål!
MAMMA KJÆRE RUTH,
RING MEG. DET ER VIKTIG.
Alt i orden?
Ja.
To til!
- Du ser flott ut. - Nei!
- Jo, det gjør du. - Faen!
- Hva er klokka? - Ja, det er lyst ute, så...
- Aner ikke. - Jeg vet!
- Syv? Åtte? - Dette skulle ikke skje, Rose.
Jeg har lyst på kaffe. En stor kaffe med melk, takk.
- Sier du det sånn? - Ja.
- Flott. - Å, faen.
- Jeg skal få meg noe å spise. - Ja.
- Hva er det? - Ruth...
Det gjelder mamma.
- Hva? - Mamma har falt.
Hva? Hva har hun gjort?
Hvor falt hun?
Mamma er død, Ruth.
Siste anrop for passasjerer på flight 817 til Madrid.
Vennligst gå til gate.
Siste anrop.
SAVNET
Passasjerer på flight 817 til Madrid.
Han dro ut med sykkelen som vanlig,
men timene gikk, og han kom ikke tilbake.
Og han er ennå ikke tilbake.
Vi vet at han er der ute. Om noen ser ham, vær så snill...
Hvis han ikke har dukket opp ennå...
For en tragedie. Byen er i sjokk.
De leter etter ham hver dag, men jeg tror det er håpløst.
- Takk. - Bare hyggelig.
Hva skjedde?
Vi må være sterke.
Særlig jeg.
Hva gjør sivilgarden her?
Greit. Takk, Carlos.
Beklager, men selv om det var en ulykke, må vi dokumentere hva som skjedde.
Så hva skjedde?
Hun skled i dusjen.
Hun hadde visst drukket.
Umulig.
- Unnskyld meg? - Nei.
Hun... Min mor drakk ikke.
Hun hadde drukket i det siste.
Hun gjorde det.
Ruth, det ser ut til at din mor rundt midnatt
gikk opp på badet for å ta en dusj.
Skal vi gå opp?
Ja.
Din far var oppe på loftet,
og la merke til at din mor var i dusjen veldig lenge.
Jeg ropte på henne, men hun svarte ikke. Jeg hørte vannet renne.
Jeg måtte bryte opp døren.
Hun var helt ubevegelig.
Hun pustet ikke.
Vi tror at da hun skled,
falt hun på dusjdøren, og den knuste.
Hun slo hodet i gulvet og...
Vel, hun døde raskt.
Beklager, du kan ikke røre noe nå.
Beklager, det er bare det at min mor aldri låste dørene.
Hun likte det ikke. Hun lot meg aldri låse dem.
Hun ble sint når jeg gjorde det.
Vennen.
Det er jo nesten som om vi snakker om noen andre.
Ruth.
Hun var ikke sånn.
Du har ikke vært her på nesten to år.
Du vet ikke hvordan hun var.
- Tålmodighet. - Vi må bare være tålmodige.
Jeg sa akkurat til din far
at papirarbeid og rutineformaliteter gjenstår.
Du vet.
Men straks vi får toksikologirapporten,
og bekrefter at alt er i orden,
blir liket gjort tilgjengelig for begravelsen, vaken og så videre.
Jeg håper det går raskt.
I mellomtiden er jeg her om dere trenger noe.
La oss dra.
Martín, du vet hvor jeg er.
- Takk igjen. - Jo da.
- God ettermiddag. - God ettermiddag.
Si fra til meg om du trenger noe.
Pappa.
Skjedde det noe i går?
Hvorfor spør du?
Fordi mamma ringte meg.
Flere ganger.
Jeg hadde en dårlig dag og svarte ikke.
Og hun sendte meldinger til meg også.
Hva skrev hun?
At hun ville snakke.
Vi kranglet litt.
Hvorfor det?
Fordi jeg ikke likte at hun drakk.
Det var nok derfor hun låste seg inne på badet.
Så hun kunne drikke mer uten at jeg sa noe.
Men glasset hennes sto nede.
Hva?
Hun tok ikke med seg glasset. Hun satte det nede.
Hun må ha glemt det. Hun var full.
Det er uviktig.
Det er viktig, pappa.
Hun ringte meg. Jeg svarte ikke. Og jeg ville ringe henne i dag.
Jeg skulle ringe henne i dag, og nå...
Ruth, jeg vet at du ikke liker å snakke i telefonen.
Men hvis jeg ringer eller tekster deg, er det noe viktig.
Slapp av, jeg skal ikke mase om at du må komme hjem snart.
Jeg vet at flyreiser koster mye.
Det gjelder din far, Ruth. Han er ikke som han pleide å være.
Din far er... Han er en annen person.
Det har vart en stund.
Jeg ville ikke si det og skape bekymring for deg.
Men...
Beklager.
Jeg trodde jeg hørte ham komme.
Ruth.
Din far...
Din far skremmer meg.
Han tilbringer hele dagen innelåst på loftet.
Jeg kan ikke forklare det nå, men...
Jeg er redd for at han kommer til å gjøre noe sprøtt.
Ring meg, er du snill.
Glad i deg.
SIVILGARDEN ADGANG FORBUDT
Pappa?
Har du sovet godt?
Du liker vel eggene litt bløte?
- Her. - Takk.
Vil du ha noe mer? Litt juice?
Nei, jeg er ikke så sulten.
Kan jeg hjelpe deg med noe i dag?
Nei, ikke tenk på det.
Vi kan ikke gjøre noe før sivilgarden gir oss klarsignal.
Jeg kan handle hvis du vil.
Eller hjelpe deg i drivhuset.
Jeg har forsømt drivhuset i det siste.
Hvorfor det?
Jeg har vært opptatt.
Du er pensjonert, pappa.
Slutter folk å være mennesker når de pensjonerer seg?
Spis opp.
I går kveld hørte jeg din mors stemme.
I en drøm, eller...
Nei.
På telefonen din, antar jeg.
La hun igjen en beskjed?
Nei. Det var gamle talemeldinger.
Er du sikker?
Hvordan det?
Jeg er din far, vennen. Jeg skjønner når du lyver.
Du burde også skjønne når jeg hinter fordi jeg vil unngå å prate om noe.
Hvorfor sier du ikke hva hun sa til deg?
Fordi det var mellom oss.
Ja. Som vanlig.
Gud forby at jeg blander meg inn i deres verden.
Dere var alltid uenige, men hvis jeg grep inn,
sto dere sammen, ugjennomtrengelig.
Det er ingen stor sak.
Det er over nå, vennen.
Vi kan ikke ha hemmeligheter lenger.
Din mor er borte. Forstår du det?
Ja, pappa.
Takk skal du ha.
Ruth.
Sivilgardens sersjant ringte.
Rettsmedisineren er ferdig. De gir oss mamma tilbake.
Fant de noen uregelmessigheter?
Hva skulle de finne?
Hun drakk og falt om. Det er alt.
Trenger du hjelp?
Nei, det trengs ikke, vennen.
Pappa! La meg hjelpe deg.
Jeg trenger ikke din hjelp.
Gi meg den.
Vi kan kappes og se hvem som vinner.
Da må vi ta det i bassenget.
Det blir urettferdig.
Ingen kan vinne mot en havfrue i vannet.
Denne havfruen er litt ute av trening.
Hva gjør du?
Kaster dette søppelet.
Det er mammas kremer.
Søppel.
Og de jævlene tar en formue for dem.
Du har visst begynt å banne ganske mye.
De jævlene ødelegger folks liv og tar pengene deres.
Hvem snakker vi om?
De store legemiddelselskapene.
Vet du hva de har gjort i USA?
De har fått halve landet hekta på opioider.
For ikke å snakke om fentanyl.
De doper folk ned, ødelegger dem, og gjør dem til zombier.
Hva har det å gjøre med mammas kremer?
Vet du hvordan de lages?
Via dyreeksperimenter.
Jeg vet det.
Og på mennesker.
Mennesker?
På barn.
Barn som Alejandro. Har du ikke hørt det?
Umulig å ikke høre om det.
Han har forsvunnet fra jordens overflate.
Og vet du hvem som har flyttet hit nylig?
Hovedkontoret for et stort, amerikansk legemiddelfirma.
Litt av et sammentreff.
Men sammentreff finnes ikke.
Jeg kan sende deg lenker.
Det fins tusenvis av videoer, artikler og folk som vil gjøre dette kjent.
Pappa.
Ok.
Kanskje ikke så overraskende.
Du er akkurat som din mor.
Hei, sersjant. Alt vel? Dette er Ruth, Martíns datter.
Min far sa at du har rettsmedisinerens rapport, og det står at det var en ulykke.
- Det stemmer. - Ja.
Vel, si fra om dette er drøyt eller jeg går for langt,
men jeg lurer på om det er mulig at jeg kan få se på rapporten.
Eller...
Eller bildene eller noe, fordi...
Det er bare det at jeg vil vite nøyaktig
hva som skjedde. Og...
Hallo?
Vil du se en kopi av rapporten?
Ja, hvis det er mulig. Jeg vil gjerne det.
Ikke noe problem.
Ok.
VÅKN OPP
Hva eksakt er det stoffet?
Adrenokrom fremstilles ved å adrenalisere barneblod.
Barn blir bortført.
Så blir de plaget, torturert,
og får adrenalin pumpet inn i blodet.
Det blir brukt som et middel for foryngelse blant eliten.
De som har råd til det, selvsagt.
Og visstnok blandes det med et annet velkjent stoff.
Ja. Fentanyl.
Fentanyl, som forresten kommer fra Ukraina.
Litt av et sammentreff.
Alt henger sammen.
Hvorfor vet vi ikke mer om dette skremmende temaet?
Media vil unngå at sannheten kommer ut.
Bare noen få blant oss vet sannheten.
Kondolerer.
Hei, bestemor.
Hei, vennen.
Hei. Hvordan går det?
Så fælt, kjære deg.
Og din far?
Han er i sjokk, som oss alle.
Takk.
Jeg har ikke spist på to dager.
Jeg ser for meg din mor ligge på gulvet og...
Jeg forstår ikke hvordan dette kunne skje.
Jeg vet ikke.
Visste du at hun drakk?
Ja.
Din mor slet den siste tiden.
Hun var nedfor. Trist.
Jeg ante ingenting.
Jeg vet ikke. Det føles rart å snakke om dette med deg.
Spesielt i fortid.
Var det grunnet pappa?
Hør her, din far...
Ikke nevn din far, for han oppfører seg rart.
Kanskje det er pensjonisttilværelsen.
Det passer ham nok ikke.
Og pandemien. Den var vanskelig for ham, og for alle.
Visste du at vi måtte få din mor vaksinert i hemmelighet?
Hun var så bekymret.
Hun var redd han skulle få vite det.
Hun visste ikke hvordan han ville ta det.
Men du...
Jeg vet ikke, tror du at...
Tror du de kranglet? Og at han ble voldelig?
Kanskje han...
Jeg vet ikke.
Din mor fortalte ikke så mye til meg, eller til noen andre.
Vær så god. Kopien av rapporten.
Det er bilder av hvordan hun lå på gulvet.
Jeg anbefaler å la være å se på dem.
OBDUKSJONSRAPPORT
SANNSYNLIG DØDSÅRSAK: HODESKADE ETTER FALLULYKKE
Ruth, kondolerer så mye.
Mine dypeste kondolanser.
Hun inspirerte oss.
Vi svømte lengder dagen lang.
Hun var veldig streng, men lett å bli glad i.
Hun savnet deg sånn.
Nå vel.
Beklager, vet dere hvem min far prater med?
Han der? Han er en del av søkegruppa.
Hva søker de etter?
Du har kanskje hørt at et barn er savnet.
Og naboene har organisert søkegrupper for å lete etter ham.
Det er Mariano, den nye politimesteren.
Luis, fra bilverkstedet.
Og det der er Alfonso, politilegen.
Hva?
Du vet, legen...
Hva heter det?
Rettsmedisiner.
Rettsmedisineren.
- Ha meg unnskyldt. - Selvsagt.
"Alfonso."
RETTSLEGE ALFONSO GARCÍA MARÍN
Kjære Lucía, må Gud våke over deg.
Vi kommer til å savne deg.
Spesielt mannen din og datteren din.
De er ikke alene.
Gud vil være med dem til de gjenforenes med deg.
Troen er helt nødvendig i tider som dette.
Det er så viktig å tro at noen venter på oss...
Pappa, hvem er den kvinnen der borte ved søylen?
Vi husker bare Gud...
Aner ikke.
Men vi husker...
Hun var også hjemme. På vaken.
De troløse er som foreldreløse.
Eller de som tilber falske avguder.
Eller de som lar seg selv bli ført bak lyset av absurd tro
på leting etter hvem vet hva.
Hvorfor må vi finne oss i så mye tøv?
Til falske profeter, kjøpmennene i tempelet,
og den falskt opplyste uvitende,
til dem har Herren noen ord.
Jeg er veien.
Og sannheten.
Og selve livet.
Arón!
Arón?
Ruth.
Lenge siden sist.
Ja.
Selger du hasj ennå?
Skal se om jeg finner noe, fordi det er deg.
Jeg gjør ikke dette lenger.
Jeg har fått et bedre liv.
Jeg er renholder nå.
Ok.
Her.
Takk.
Beklager, jeg ville gå i begravelsen.
Men din mor mislikte meg. Så det føltes ikke riktig.
Men nå angrer jeg.
Man går ikke i begravelser for de døde, men for de etterlatte.
Jeg var takknemlig for de som kom i fars begravelse.
Bare slapp av.
Min mor var ikke akkurat begeistret for deg.
Noen måtte klandres for datterens dårlige livsvalg.
Hva snakker du om? Jeg har ikke tatt dårlige valg.
Men livet mitt følger ikke en rett linje mer.
Så vakkert, da.
Nei, seriøst.
Jeg forstår at moren din hatet kjæresten som ga deg hasj.
Kjæreste?
Vel, knullekompis. Ok?
Jeg tror ikke hun likte det heller.
Den som ser stygt på meg for tiden, er din far.
Hvorfor det?
Jeg vet ikke. Men han var mindre skummel som sivilgardist.
Da vi møttes, tilbød han meg en sikkerhetsjobb.
Korte skift, gode penger.
Men siden jeg begynte å jobbe på Certyx...
- Det nye legemiddelfirmaet? - Ja.
Han hilser ikke, og ser ut som han vil drepe meg.
Hva?
Jeg vet ikke.
Kanskje faren min har en skrue løs,
men nå er det jeg som blir gal.
Han oppfører seg rart.
Annerledes.
Og så?
Jeg har til og med lurt på om...
Jeg er heller ikke den samme som før.
Du er den samme.
Helsike.
Hvorfor har du den?
Har overlevd tarmkreft. Hva sier du til det?
Vet ikke. Jeg ante ingenting.
Vi har ikke hatt kontakt på en stund.
Jeg ville ikke si det i en e-post.
Det er sant at denne lille posen har endret livet mitt litt, men jaja.
Noen dager føles det som det jævligste i verden.
Og andre dager er jeg takknemlig.
Fordi det er et bevis på at jeg nesten døde.
Det får meg alltid til å ville feire.
- Virkelig? - Ja.
Hva?
Det er bare det at akkurat nå, med posen på...
Hva? Klarer du ikke?
Jeg vet ikke. Jeg vet virkelig ikke.
Jeg har ikke vært med noen siden jeg fikk den.
Hvorfor ikke?
Det får meg ikke til å føle meg attraktiv.
For å være ærlig.
Du er mer sexy enn noen gang.
Virkelig?
CERTYX ARÓN DÍAZ BUENO
Se på denne svære bygningen.
Her jobber jeg.
Det har vært en fin kveld.
- Ta vare på deg selv. - Du også.
CERTYX LEGEMIDDELFIRMA
Hva gjør du?
Ser du ikke det?
Allerede?
Jo før jo bedre, så vi kan fortsette livene våre.
Så du kan gå på loftet igjen?
Hva gjør du der oppe, pappa?
Jeg leser. Jeg ser på videoer. Holder meg informert.
Som alle burde gjøre.
Og du må låse deg inne for det?
Jeg liker ikke at folk graver i mine saker.
Du var sånn du også.
Du fikk oss til å sette inn låser i hele jævla huset.
Det "jævla huset"?
Ja.
Jeg var en jævla tenåring. I motsetning til deg.
Du har aldri snakket sånn til meg før.
Kanskje det var det du trengte.
Noen harde sannheter.
Jeg kjenner deg ikke igjen.
Men du er fortsatt den samme.
Du måtte til og med dra fra din mors begravelse halvveis uti.
Takk skal du ha.
RUTH ARCE
MARTÍN A. DOMÍNGUEZ
OKSIDASJONSPROSESSEN ADRENALIN - ADRENOKROM
Ruth, jeg tenkte kanskje du ville beholde mammas telefon.
Den er nesten ny. Og din er åpenbart ikke det.
Takk.
Jøss, denne er dyr.
Ja.
Det plaget henne veldig.
Hun spurte hvorfor jeg brukte så mye penger.
Alt plaget henne.
Siden når da?
Først var hun sint på deg fordi du hadde dratt.
Fordi du ikke fullførte studiene.
Fordi du var der ute og drev med ditt.
Men hva er poenget med å være sint på noen som ikke er der?
Den eneste personen hun hadde, var meg.
Den eneste som kunne klandres for alt.
Hun klandret meg for ikke å være strengere med deg.
Det er alltid lettere å skylde på andre.
Det var en vanskelig tid.
Men ikke vær redd.
Jeg er mye bedre nå.
Jeg drar.
Pappa.
Har du passordet til telefonen?
Du trenger det ikke. Jeg tilbakestilte den i går.
Og alt som var på den?
Din mor er død.
Hvorfor skulle hun trenge det som var på den?
Hvorfor trenger du det?
Jeg? Jeg gjør ikke det.
- Glem det. - Greit.
Tror du at du kan finne noe som kan ha vært på den?
Jeg kan prøve å få ut det som var lagret.
Men butikken i byen gjør det nok bedre.
I byen kjenner alle faren min.
Hva så?
Ruth, hva faen foregår?
Han er innelåst på loftet hele dagen.
Jeg kan ikke forklare det nå, men...
Jeg er redd for at han skal gjøre noe sprøtt.
Noe sprøtt på din fars alder kan være hva som helst.
En skilsmisse. Eller en kabriolet.
Men hun sa at hun var redd.
Min mor var ikke redd for noe.
Nei.
Men du hadde ikke sett henne på en stund.
Jeg vet det. Men hun er moren min.
Hun pleide å gå på do med åpen dør.
Hun likte ikke lukkede dører eller hemmeligheter.
Og hun likte nok ikke at pappa låste seg inne på loftet.
Hva om hun gikk inn dit og så noe?
Noe pappa ikke vil at noen skal se. Og de kranglet, derfor ringte hun meg.
Og derfor ble hun drept.
Vent litt, Ruth. La oss se.
Har du snakket med sivilgarden?
Alle der er venner av min far.
Jeg vet ikke.
Tror du jeg innbiller meg ting?
Nei, jeg vet ikke. Jeg vet ikke, Ruth.
Er det derfor du blir værende litt?
Jeg må vite at det jeg innbiller meg, ikke er sant.
- Vi er inne. - Hva er det der?
Det står at det er 200 bilder.
Det høres ikke så mye ut.
Ja, det er en ny telefon.
Jeg tror hun fikk den til jul.
Ingenting. Det er ingenting her.
Kan det ikke være en mappe?
Noe han ikke ville du skulle se?
Hva er det der?
Det er et bilde uten tittel.
Lukk øynene.
Hvorfor det?
- Bare i tilfelle. - I tilfelle hva?
Tenk om det er nakenbilder av din mor eller far.
Kom igjen, Arón.
Eller begge to nakne. Det vil du ikke se.
- Dust. - Jeg vil heller ikke se det.
Men hvis det er det jeg må gjøre for å gifte meg med deg, så ok.
Jeg tuller. Kom igjen, lukk øynene.
Ok. Gjør det.
Kan jeg åpne dem?
Hvem er dette?
Fy faen.
Faen. Jeg visste det.
- Jeg visste det. - Hva skjer?
Det er dama fra likvaken og begravelsen.
Jeg spurte pappa hvem hun er, og han sa at han ikke visste det.
Hvem faen er hun?
Det vet ikke jeg.
Bare din mor og din far vet det.
Jeg vil også vite. Jeg skal finne det ut.
Hvordan da?
Jeg viser bildene til pappa og får ham til å fortelle meg sannheten.
Helt på egen hånd?
Faen. Du røykte seriøst en joint i bilen.
Jeg var nervøs. Men jeg takler det, ok?
Hei, pappa.
Husker du Arón?
Jeg inviterte ham på middag.
God kveld.
Flott.
Beklager, jeg lager ikke så mye mat for tiden.
Jeg lager raske måltider.
Slapp av. Dette er gourmetnivå for meg.
Spiser du mye usunt?
Om morgenen vasker jeg dritt, om kvelden spiser jeg det.
Kanskje det førte til kreften.
Pappa.
Nei, det er ikke din feil.
Det er kjemikaliene de putter i alt nå for tiden.
Og de gjør det bevisst.
De gjør deg syk, og så selger de deg kuren.
Og bygger ned offentlig helsevesen
så vi alle må betale for det.
"De"?
Folka du jobber for.
Martín, jeg mopper gulv.
Du jobber for mordere.
Og barnekidnappere.
Ikke glem det.
Synes du dette er morsomt?
La meg se om jeg forstår riktig.
Du tror sjefene mine har skylden for kreften?
Kanskje ikke sjefene dine spesifikt, men...
Du mener de store selskapene.
Og myndighetene.
Martín, ikke tull.
Hvem andre har skylden?
Det er alltid lettere å skylde på noen andre.
Skulle ønske noen kunne klandres. Skulle ønske kreft ble skapt et sted
og vi kan dra dit, ødelegge alt
og bli kvitt den dritten.
Men det er ikke sånn det funker.
- Ikke det? - Nei.
Hvordan funker det, da?
Fikk du kreft? Uflaks.
Og du vet aldri om den kommer tilbake.
Så du må bare svelge unna all frykten.
Men du svelger den ikke. Du røyker den.
Du røyker, ligger på sofaen, og du gjør ingenting.
Og lar dem gjøre hva de vil.
Og hva gjør du, pappa?
Jeg stiller meg selv spørsmål. Jeg undersøker.
Jeg går i detalj.
Er det det du gjør med venninnen din?
Hun på likvaken som du sa du ikke kjente?
Mamma hadde nemlig bilder av dere på telefonen.
Gående rundt i byen.
Hva driver du med?
Ingenting. Jeg undersøker. Som deg.
Hvem er hun?
Hun heter Berta.
Flott.
- Hvem er Berta? - Berta er en venn.
En venn.
Ja, også i min alder kan man få nye venner.
Men det er lett for folk i byen å få feil oppfatning.
Derfor liker jeg å ligge lavt.
- Og hvor? - Hva?
Hvor? Hvor møtte du henne?
På internett.
På Tinder?
Nei. På research-forum.
Hvem er på de forumene?
Mange flere enn du tror.
- Virkelig? - Ja.
De fleste tier fordi...
Hvorfor?
Det er ikke lett å snakke om visse ting.
Fordi du kan miste folk på veien.
Skjedde det med deg?
Med mamma?
Det kan være.
Berta har mistet mange.
Hun mistet mannen sin. Hun mistet foreldreretten.
Og nå føler hun seg veldig ensom.
Som venn prøver jeg å holde henne med selskap.
Jeg prøver å hjelpe en venn.
Er det noe galt med det?
Hva tror du?
Jeg forstår hvorfor du er sånn.
Men uansett hva som står i hodet på ham, er han fortsatt den samme.
Han er sivilgardist, men han er en bra fyr.
I den historien han har skapt seg, er han helten som redder barn fra ondskap.
Dette rommet vekker minner.
Spennende å gjøre det her, med din far i naborommet.
- Som i gamle dager. - Arón.
Kan du dirke opp en dør?
Jeg må opp på loftet og se hva moren min så.
Hvorfor skal jeg bry meg?
Jeg kjenner ingen andre som kan dirke opp låser.
Og det kan jeg?
Hvorfor? Fordi jeg solgte hasj før?
Jeg vet ikke. Jeg bare lurte på om du kan hjelpe meg.
Ruth, jeg er ikke kriminell.
Jeg vet det. Jeg tenkte kanskje du kjenner noen.
Hvem tror du jeg henger med?
Hva tror du om meg?
Glem det. Det spiller ingen rolle.
Først tar vi forsiktig ut sylinderen.
Som dette. Pass på at verktøyet ikke setter seg fast...
ARÓN
Hallo?
Beklager, Arón. Jeg var...
Har du sett kortet mitt der borte?
Ditt hva da?
Det har bilde av meg og en strekkode.
Med blått bånd. Jeg kan ikke finne det.
Hvor la du det?
Jeg henger det alltid i bilen.
Men kanskje jeg glemte det hos deg i går.
Gir kortet adgang til legemiddelfirmaet?
Ja, selvsagt.
- Skjønner. - Hva tenker du på, Ruth?
- Det er litt rart. - Hva mener du?
Synes du ikke det er rart at du kommer hit og mister kortet?
- Sto bilen ulåst? - Det må være et sted.
Slapp av. Jeg skal se om jeg kan få en kopi. Ha det.
OFFENTLIG SKOLE
Ekskona mi er ikke helt god.
Jeg måtte få besøksforbud. Og de innvilget det.
Uten å nøle.
Fordi hun er farlig.
Hun er farlig.
På hvilken måte?
Hun gikk fra vettet.
Hun var...
Hun var en fantastisk kvinne. Så flott. Hun var...
Men hun mistet vettet.
Hun ble syk.
Hun gikk gjennom en alvorlig depresjon som varte i mange måneder.
Det var forferdelig.
Og hun låste seg inne.
Hun isolerte seg og begynte å tro på tull.
Hun sa at fugler ikke er fugler.
At de følger med på oss.
At flyene sprayer nanoteknologipartikler for å kontrollere oss.
Plutselig var alt styrt av noen kjipe folk.
Og hun måtte beseire dem. Da ville all smerten i verden ta slutt.
Det var da hun ble besatt av forsvinningene.
Sakene med de savnede barna.
Umulig å overbevise henne om at det bare var tull?
Ja, dessverre.
Hun begynte besatt å følge med på barna mine. Barna våre.
Når de kom hjem, sjekket hun dem for kameraer.
Hun var kontrollerende hele dagen.
Hun fornyet våpenlisensen og hadde våpen i huset.
Og i stedet for å stoppe der, ble det bare verre og verre.
Ekskona mi var sprengstoff-ekspert da hun var i militæret.
Det var som om hun kunne sprenge noe når som helst.
Jeg er sikker på...
En dag ser jeg navnet hennes i avisene. Garantert.
Min far er som en annen person.
Jeg vet at dette er vanskelig å høre.
Men kom deg vekk fra ham. Hold deg unna. Så langt vekk du kan.
Hva gjør du?
Øver.
Er det et problem?
Jeg har aldri sett deg skyte før.
Gir man ikke tilbake pistolen når man går av?
Man vet aldri når man trenger den.
God natt, Ruth.
Jeg trenger noen dager til. Jeg kan ikke...
Moren min døde nettopp. Jeg hjelper faren min her, og...
Greit. Bare gi meg sparken. Som...
Dere er ikke den eneste drittklubben i Berlin. Ja.
Hvem snakket du med? Dårlige nyheter?
Nei. Jobben min i Berlin.
Ja ha.
Hvor skal du?
Vi leter fortsatt etter Alejandro.
Jeg skal til innsjøen. Vil du bli med?
Du elsket det som barn.
Eh...
Ok.
Vi har finkjemmet hele skogen uten å finne noe.
Om han hadde gått seg vill eller falt,
eller om han hadde dødd, hadde vi funnet liket.
Hva gjør vi her, da?
- Det finnes tunneler. - Tunneler?
Ja. De er hundrevis av år gamle.
Under krigen brukte geriljasoldatene dem for å besøke familiene sine i byen.
Se.
Ser du?
Vet du hva som er på den andre siden nå?
- Hva? - Legemiddelselskapet.
Akkurat.
Skal vi gå videre?
SVØMMING FORBUDT
Det holder nå. Ok, pappa?
Hva om inngangen til tunnelene ligger i innsjøen?
De sa det var lekkasjer for noen år siden.
Det er derfor ingen svømmer her.
Folk bruker det som en fylling.
Men hva om det er et skalkeskjul for å holde folk ute av vannet,
så de ikke finner tunnelene?
Jeg må dra tilbake hit med våtdrakt.
Vet du hva? Det er ikke nødvendig.
Hva gjør du?
- Leter etter tunnelene. - Hva?
Vannet er fullt av søppel!
Hvor er tunnelene, pappa?
Denne veien? Eller den veien?
Hva gjør du?
Det samme som deg.
De samme sprø tingene du gjør hver dag.
Ikke så morsomt, er det?
Jeg ser ingenting.
Kanskje denne veien?
Hva er galt?
Faen.
- Jeg skar meg. - Jeg sa jo det.
Få meg hjem.
Hva?
Vet du hvor mye dritt som er nedi der?
Jeg vet det. Jeg advarte deg.
Jeg må rense såret og unngå infeksjon.
Det er ingenting.
Jeg vil sjekke noe der oppe.
Skynd deg. Det blir regn.
Det eneste du bryr deg om, er din jævla besettelse med den ungen.
Mamma er knapt i jorda, og du er i gang igjen.
Jeg vet ikke, det føles som om det med mamma irriterte deg
fordi det avbrøt letingen i to dager.
Sier du at jeg ikke bryr meg om min kones død?
Hvorfor bryr du deg så mye om den gutten?
Vil du imponere henne, kanskje?
Hvem?
Din venn, Berta.
Var det hun som hjernevasket deg?
Jeg vet ikke. Si det. Er du forelska, liksom?
Jeg har bare elsket én kvinne, nemlig din mor.
Tross drikkingen.
Til tross for at plutselig gikk hun i søndagsgudstjeneste.
Din mor hadde slitt i lang tid. Helt siden du dro.
Ja, nå er det selvfølgelig min feil.
Vet du hvorfor jeg dro?
Fordi jeg ikke orket mer.
Jeg ville slutte å svømme, og dere nektet.
Og jeg ville leve livet mitt.
Moren din forgudet deg, Ruth.
Du var hennes lyspunkt i livet, og så lot du henne sitte i mørket.
Fortsatt overrasket over at hun begynte å drikke?
Kanskje fordi hun ikke orket en gretten, gammel mann
som ble galere for hver dag av jævla konspirasjoner.
Vet du hvor vanskelig det er å elske noen som ser på deg slik?
Som ikke respekterer eller elsker deg lenger?
Som plutselig ser deg som en ubrukelig, gammel mann?
Det er vel også min feil at du er så syk i hodet.
Jeg er helt tilregnelig. Mer enn før. Jeg har våknet opp.
Det er du og resten av dere som vil leve i uvitenhet.
Og ignorerer lidelsene til barna og familiene deres.
Jeg er ferdig. Jeg takler ikke at du går tilbake til galskapen igjen.
Jeg er ikke gal!
Hvis det var en epidemi av savnede barn,
hadde det vært på forsiden av alle aviser.
Du er så naiv, vennen.
Trenger jeg å forklare deg hvordan verden fungerer?
Jeg vil heller tro du er naiv og ikke noe verre.
Skal du begynne å mistenke meg også?
Alle er korrupte unntatt deg. Ikke sant, pappa?
Alle er idioter unntatt deg.
Har du sett deg selv i speilet? Har du sett hvordan du ser ut?
Du ser nemlig ikke akkurat ut som et geni.
Du ser ikke ut som en opplyst mann som vet sannheten og som alle må følge.
Du er bare en gammel gubbe som sitter på loftet bak låst dør.
Det er det du er, pappa.
Vil du vite hva jeg gjør på loftet?
Var det derfor du prøvde å dirke opp døren i går?
Har du spionert på meg?
- Flott. - Hvor skal du?
- Du går deg vill! Ruth! - Slipp meg!
- La meg være! - Ruth!
Ruth.
Ruth!
Stopp!
La meg være!
Ruth!
Du mistet bevisstheten, men det går bra nå.
Du trenger noen dager med hvile, ellers blir ankelen verre.
Du kan ta smertestillende hver åttende time.
Og drikk urteteen din far lager. Han er flink med urter.
Men først og fremst hvile, så ankelen kan restituere seg.
Ok.
Hva faen gjør alle de kameraene rundt om i huset?
Spionerer du på meg, eller var det på mamma?
Hvorfor skulle jeg spionere på deg? Ikke vær dum.
Så jeg er altså dum nå.
Jeg monterte dem for sikkerhets skyld.
Fordi jeg var redd de skulle komme etter oss.
For Guds skyld.
Ser du? Jeg visste du ikke ville tro meg. Derfor sa jeg ikke noe.
Hvem kommer etter oss, pappa?
Hvem da? Legemiddelfirmaets folk?
- Og politikerne. Og politiet. - Å ja.
De kan bestikke hvem som helst, selv den man minst aner.
Tenk over det et øyeblikk.
De gjør sånne grusomheter mot barn.
De er i stand til å gjøre hva som helst mot oss som plager dem.
Og de vet at jeg etterforsker dem.
Nylig tok de meg da jeg snek meg rundt i bygget.
En vakt ba meg om ID. Jeg nektet.
Men de vet hvem jeg er og hvor jeg bor.
Hva gjorde du der, pappa?
Tunnelene ender der. I kjelleren.
Jeg orker ikke mer. Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke bli her, uanfektet, mens du snakker om tunneler og bortførte barn.
Jeg orker ikke.
Du hører ikke på meg. De er veldig farlige.
Den eneste som følger etter meg i bilen, er venninnen din.
Hun beskytter deg, Ruth.
Fra hva da?
Hun følger etter deg for å passe på deg.
Å være datteren min gjør deg til en målskive.
Filmet kameraene den natten mamma døde?
Selvsagt.
Og hva viser de?
De viser at mamma går inn på badet. Det er alt.
Vet sivilgarden det?
Ja. Jeg ga dem alt. Det var det første jeg gjorde.
Det har du ikke sagt.
Du ville ikke trodd meg. Det er derfor.
- Takk. - Bare hyggelig.
La meg vise deg.
Denne videoen er fra da din mor allerede var på badet.
Den dagen hun døde.
Det stemmer.
Men det er ingen lyd.
Nei, selvsagt.
Vi vet ikke om min mor svarte.
Hva om min far bare spiller?
Det betyr at din far tenkte på kameraene som en del av en plan for å få alibi.
Så kunne han kaldblodig drepe din mor.
Tror du på det?
Nei. Men min mor låser seg inn og faller.
- Hvorfor faller hun? - Alkoholen.
Min mor kunne ikke ha drukket så mye.
Ok.
Dette opptaket er fra noen dager tidligere.
Det kan sjokkere deg litt.
Hun hadde helt klart drukket den dagen også.
- Skru den av. - Ja. Selvsagt. Jeg er lei for det.
Kanskje jeg stikker nesen i ting jeg ikke har noe med.
Er alt greit hjemme?
Vi er her om du trenger noe.
Ok?
Hvordan kunne du tenke på å kjøre med den foten?
Hørte du ikke legen?
Vil du havne i en ulykke? Skal jeg miste deg også?
Jeg måtte vite det.
Vite hva da?
At moren din drakk til hun besvimte?
Var det det du måtte vite?
Det er akkurat det jeg ville beskytte deg mot.
Fra de bildene. Du trengte ikke å vite det.
Jeg vil ikke at du skal huske moren din slik.
Beklager.
Lov meg at du hviler, og slutt å tenke for mye.
Ta en dusj og slapp av.
Drikk urtene. De vil gjøre deg godt.
Ruth, trenger du noe?
Går det bra med deg?
Ruth, si noe.
Ruth?
Går det bra? Hva er galt?
Det er så jævla rart. Jeg var helt fin.
Så drakk jeg teen pappa ga meg og begynte å bli svimmel.
- Skjønner? - Ok.
Jeg begynte å miste balansen.
Snublet. Som min mor i de videoene.
Så jeg begynte å tenke at pappa kanskje ga henne noe.
Noe hans venn rettsmedisineren utelot i rapporten.
- Så det står ikke der. - Vent.
Vent, for akkurat nå forstår jeg ingenting.
Og jeg er litt stein.
Jeg trodde at videoen viser at din far banker på og din mor ikke...
Hvem fortalte deg det?
For du kan se det, men du hører ingenting.
Kanskje det var et narrespill.
Banket på døra. Slo den ned.
Og da han gikk inn og så at hun ikke kunne røre seg,
drepte han henne med kaldt blod.
Ruth, hører du deg selv? Hører du hva du sier?
Han dopet meg. Jeg kunne ikke reise meg.
Jeg vet ikke. Kanskje du røykte.
- Jeg røykte ikke. - Tok du noe annet?
Ingenting.
Jeg tok...
Jeg tok smertestillende for foten og det de ga meg på stasjonen.
Kanskje det er svaret.
Hvorfor tror du meg ikke? Hva?
Hva snakket du med min far om?
Jeg så dere hviske.
Ruth, din far er bekymret for deg. Det er alt.
- Er du sikker? - Ja.
Han tilbød deg jo jobb.
Det holder.
Ok, Ruth. Det er dråpen.
Neste gang du tror din far vil drepe deg eller møter romvesener,
ring noen andre, ok?
For jeg er lei av det.
Jeg er lei av å komme bort hver gang du trenger et knull,
hasj, eller en låsesmed.
Akkurat.
Så det er altså jeg som utnytter deg?
Alt du gjør, gjør du helt uselvisk. Ikke sant, Arón?
Ikke fordi du tror at du og jeg kan bli sammen igjen.
Jeg er ferdig, Ruth.
Ruth.
Åpne døren.
Ruth.
Går det bra?
Skal jeg ringe dr. Velasco?
DOKTOR VELASCO
ALFONSO GARCÍA MARÍN
26. FEBRUAR 2024
ALFONSO FÅR OSS ALTID TIL Å SMILE
SIVILGARDEN
Få treffe sersjant Ballester.
Han svarer ikke. Vent.
- Jeg kan ikke vente. Det haster. - Hei!
Hei!
Unnskyld meg.
Du kan ikke være her.
Ruth! Hva gjør du?
Hva gjør du?
Beklager.
Beklager, pappa.
Kan du lage en av urteteene dine til meg?
Selvsagt.
UKJENT NUMMER
SVAR
Ruth, dette er sersjant Ballester. De sa du kom for å møte meg.
Ja.
Du så vel din far på kontoret mitt.
Vi må snakke sammen.
Hvorfor det?
Din far kom til meg i morges for å si at han tror...
...at du kan ha tilknytning til din mors dødsfall.
Han tror du er tilknyttet legemiddelfirmaet
som satte opp en filial i området, og kanskje jobber med andre.
At det ikke finnes noen sammentreff.
Uansett. Det er raljeringene til en ensom mann med for mye fritid.
Vi har sett sånt ofte i det siste.
SAVNET SJEKK INNSJØEN
JOBBER DE FOR DEM?
Jeg vil bare at du skal vite at for oss, og for alle som er litt smarte,
er saken avsluttet, og det var ikke noe kriminelt.
Det var en ulykke.
Hvert eneste bevis peker mot at det var en ulykke, ja.
Så hvorfor?
Hvorfor hva?
Hvorfor finne på alt det der?
For det er vel vanskelig å akseptere at du har mistet den du elsker
på en så unødvendig måte.
Det er alltid lettere å skylde på andre.
Det er ikke lett å håndtere så mye smerte.
Jeg tror de ideene gjør at din far kan føle seg spesiell og nyttig.
Men jeg ville bare advare deg. Han er overbevist som en fanatiker.
Og en fanatiker er
den farligste typen person.
Vær forsiktig med ham.
Takk.
Pappa?
Pappa. Jeg er lei for det.
- Hei. Hold deg unna ham. - Beklager.
Jeg vil bare prate.
Du drepte ham nesten.
La meg forklare. Alt er i orden.
Pappa.
Han er redd for deg. Det er jo ikke så rart.
- Faen, pappa. - Gi meg hendene.
- Hvis du vil snakke, blir du bundet. - Hva?
Vi kan ikke risikere at du angriper ham igjen.
Pappa.
Gjør som hun sier, vennen.
Jeg trodde du hadde noe å gjøre med mammas død.
Jeg er lei for det, pappa.
Jeg visste det ikke. Jeg...
Jeg ville ikke skade deg.
Hva tenker dere å gjøre?
Skal dere ringe sivilgarden?
Hva er det?
- Faen! - Dette er ikke nødvendig.
Bli med litt.
Akkurat nå har vi et problem med datteren din.
Vi vet ikke hva hun har sett på loftet.
Vi må handle nå.
Vi må til tunnelene. Vi må finne barna.
Hvem fanken er det nå?
Det er legen. Han skal vel besøke Ruth.
Be ham dra.
Hva er det, pappa?
Er det Aróns adgangskort?
Pappa! Nei! Pappa!
Vær så snill, ikke gå fra meg!
Hold kjeften din.
- Pappa! - Vi bruker ordene...
Hjelp!
Kan du holde kjeft?
- Pappa! - Hold kjeft.
...på asturisk. Og dagens fine ord har seks bokstaver.
Inma? Nei?
La oss roe oss ned litt nå.
Ro deg ned. Jeg tar meg av det.
Ordet vi er ute etter, lukter ikke så godt.
Jeg venter på deg i bilen.
Nei. Igjen.
Hva har du tenkt å gjøre med Aróns adgangskort?
Så mamma det? Det du skal gjøre?
Var det derfor du slettet alt på telefonen hennes?
Hun gikk også inn på loftet.
Hun fant ut hva vi planlegger, og det klikket for henne.
Og så begynte hun å drikke mer enn vanlig.
Men jeg tror ikke det var en ulykke.
Jeg tror at noen drepte henne.
Tror du virkelig at jeg var delaktig?
Jeg vet at du aldri ville gjøre noe mot moren din.
Men kanskje de bruker deg til å prøve å implisere meg og få meg ut av veien.
Jeg trodde ikke det først, men alt dette,
din mors dødsfall like etter at de så meg vandre rundt i bygningen,
er for store sammentreff.
Mamma falt.
Det er vanskelig å akseptere, men vi må det.
Jeg vet det er skremmende, men å finne på ting hjelper ikke.
Jeg sa til legen at du sov, og ba ham komme senere.
Han slipper deg løs.
Pappa.
Pappa!
Faen.
Hjelp!
Hjelp meg!
LETINGEN ETTER ALEJANDRO FORTSETTER
Han er i innsjøen.
Arón, du må høre på meg.
Jeg vet jeg har sagt mye tøv i det siste.
Jeg er klar over det. Men dette er ikke tøv.
Min far skal bruke ditt kort til å skaffe seg adgang.
Han er kanskje allerede inne. Og han har en pistol og sprengstoff.
Kvinnen som er med ham, var i hæren og vet hvordan man skyter.
De går til kjelleren.
De tror barn er gjemt i hemmelige tunneler eller noe.
Gud vet hva de vil gjøre for å finne dem.
Jeg er på vei, men jeg kommer kanskje ikke i tide.
Du må tro meg. Vær så snill, Arón. Vær så snill.
...til å skaffe seg adgang.
Han er kanskje allerede inne.
Og han har en pistol og eksplosiver.
Forsiktig.
Vent.
Kom igjen.
Jeg går.
Alt i orden.
Vi gjør det.
Stopp. Du kan ikke gå inn.
Min far er der inne. Jeg må inn.
Arón. Er du i orden?
La oss prøve neste vegg. De må være bak den.
Pappa.
Ruth! Hva gjør du her? Dra hjem.
Nei, du blir med meg.
Jeg kan ikke.
Gutten er ikke her.
Jeg skar meg på metall ved innsjøen.
Det var Alejandros sykkel.
Gutten er der. Han druknet med sykkelen. Jeg er sikker.
Du sier ting for at jeg skal ombestemme meg.
Nei. Tror du meg ikke, kan vi gå til politiet.
De kan finne ham i innsjøen.
Selv om det var sant, er det ikke bare Alejandro.
Det er alle de andre barna.
De som var, og de som kommer etter.
Ser du ikke at vi kan redde dem ved å avdekke sannheten?
Jeg forstår deg. Men du trenger ikke å redde noen.
Du trenger ikke å redde barn.
Du trenger ikke å endre verden eller være en helt.
Er det ikke nok for deg å være faren min?
For jeg trenger deg.
Kom, vi drar. Vi kan komme tilbake en annen dag.
Hva du vil. Jeg forlater deg ikke. Jeg blir ved din side. Jeg sverger.
Jeg sverger, pappa.
Jeg er glad i deg.
- Nei! Pappa! - Kom igjen! Ruth!
I dag kom den triste nyheten om at Alejandro Huelva,
som forsvant for en måned siden, er funnet død i Lake Caldas.
Alejandros lik ble funnet i noen vrakrester.
En tragedie i tillegg til de omkomne i forrige uke,
Martín Arce og Berta Martínez,
ofre for eksplosjonene de selv forårsaket
i kjelleren til legemiddelfirmaet Certyx.
Begge trodde visstnok at i kjelleren
var det tunneler der de ville finne Alejandro og andre savnede barn.
En konspirasjonsteori
som de siste månedene har fått mye oppslutning...
ETT ÅR SENERE
Hallo.
Du er Martíns datter, ikke sant?
Hun fra legemiddelfirmaet.
Si meg... Han er vel ikke død?
Hva?
Det er et dekke så han kan etterforske videre?
Så de lar ham være.
Ingen må vite det.
Fordi politiet og media er alle med på det.
Åpenbart eksperimenterte de på gutten og kastet ham i sjøen.
Hva snakker du om?
Skjønner du at det ikke gir mening?
Akkurat.
Du kan vel ikke snakke, for det setter deg i fare.
Jeg skjønner.
Men en dag vil sannheten komme frem.
Jeg tror din far vil få alt frem i lyset.
Han er en inspirasjon for veldig mange.
Hils fra meg og si det.
Kult.
INGEN FLERE LØGNER
HVEM STÅR BAK ALT?
STOPP DRAPENE MORDERE
VÅKN OPP
SLIPP BARNA VÅRE FRI NÅ
VI VIL HA SANNHETEN
INGEN FLERE LØGNER. VÅKN OPP!
Tekst: Maria Schrattenholz