Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Ma van karácsony másnapja,
és gyönyörű napunk van…
a napfényes Kaliforniában.
- Szia, Nancy! Boldog karácsonyt! - Szia, drágám!
Kopogtak.
Tom az!
- Boldog karácsonyt! - Istenem! Boldog kará…
Nini, fagyöngy!
- Hol? - Itt.
Hányadik karácsonyunk is ez? ’72-től ’92-ig, az húsz év.
- Hűha! - Túl világos?
A ráncaidnak nem.
Itt van Dave Thomas és Harrison Thomas.
Miért piszkálja a fülét?
Talán miattad?
Imádtalak a Reszkessetek, betörők!-ben!
Csodálatos voltál.
Hogy s mint, Steve?
Nagyon jól érzem magam, Marty. Komolyan.
Mondok valamit Martyról.
Tegyük fel, hogy vacsit szervezel,
és meghívod Martyt!
De kiderül, hogy Marty nem tud jönni.
Akkor lemondod a partit.
Nézzétek Martyt!
MARTIN SHORT: AZ ÉLET RÖVID
Tudom, hogy ez is egy rémes meló lesz, amit nem fogok promózni.
Röhejes, hogy úgy teszünk, mintha nem ismernélek.
Nem kell.
- Ez azon alapul, hogy ismerjük egymást. - Igen?
Ezerszer beszélgettünk már.
Larryvel milliószor vacsoráztunk.
- Milliónyi közös ebéd. - Így van.
Millió szenvedélyes ebéd.
Csak folytatjuk a beszélgetést.
Pontosan.
Az én szakmámban létezik egy hagyományos karrierív.
Tévé, filmek, aztán a Broadway, saját műsor,
valóságshow, adománygyűjtés, színház, a Palm Springs Follies,
aztán ez a műsor.
Nem volt elvárás, hogy sztár legyek.
Nem volt olyan, hogy:
„Anya, végre sikerült!” Nem volt ilyen.
Csak annyi, hogy: „Jelzálogot kell fizetni.
Gyerekeink vannak.
A világ legjobb szakmájában dolgozom. Micsoda mázli!
Hogy tarthatom ezt fenn?”
Miért van nálam ez a kés?
A komédia a munkám.
És egy specifikus komédiát csinálok.
Itt jön Jack bácsi. Lőjetek le!
Karakter- és szkeccsorientált.
Kevés a poén.
A forgatókönyveimet olvasva kevés a poén.
Bízni kell bennem.
Bonks mester, ez az életem. Bíznia kell bennem.
Azon részét szeretem kevésbé, amikor olyat teszek, amit sokan mások is tudnának.
Azt időpazarlásnak érzem.
Amikor a szokatlan kis művészetemet csinálom,
talán nem jó, de művészet, mert egyedi.
Olyankor nagyon boldog vagyok.
Kezdődhet a buli!
A karakterei, akiket eljátszott,
nem csak egy típus paródiái.
Egy teljesen bizarr karaktert valóságossá tenni nehéz feladat.
Tessék!
Ő ezt csinálja.
És ez a könyv miről szól?
Ez egy szerelmes levél,
egy csipetnyi gyűlölettel, majdnem egy mokkáskanálnyival,
ha úgy tetszik.
Olyan, mintha a legjobb barátodat látnád,
aki történetesen egy felettébb furcsa ember.
Hogy haladsz vele?
A Kalapos jól halad.
Nem tudom. Még nem ismertem ki.
Talán angolos lesz.
Van még eper odalent, Mogyoróegérke?
Romlott szendvics? Imádom a romlott szendvicset. Te nem? Ilyen lesz.
Tetszik a pöszesége.
Igen, oké. Elaludtam! Aludtam.
- El-mi? - Aludtam!
Ez tetszik.
Van még odalent étel, Mókusegér?
Romlott szendvics vagy eper?
Imádom az epret. Te is?
Nem is tudjátok, mennyi energiát igényel az
amit ő csinál.
Nem fárasztja magát azzal, hogy megkérdőjelezze a döntéseit,
és nem fél attól, hogy rosszul döntött.
Tudod, mennyi időnk lenne, ha nem aggódnánk ezért?
Nekem napi 23 órám lenne több.
Helló! Te meg ki vagy?
Tűnés!
Nem tetszik, amit beszélsz
És most…
Istenem, ez szörnyű. Nem a szemöldök. Az fantasztikus.
Fuss, siess magadhoz!
Nem így kéne kezdened a sztorit…
Lehetsz a vészhelyzetben értesítendő személy, ha elesnék, jó?
Mehetnénk együtt béltükrözésre.
Helló! Hogy s mint?
Nem vettem észre, hogy kameráznak.
Ez nagyon fura.
Nem szoktam a fotózáshoz. Félénk vagyok.
- Jó reggelt, uram! - Jó reggelt!
A karrierem 80%-a kudarc volt.
Szerintem ez elég jó arány.
A show-bizniszhez tehetség, szerencse és kitartás kell.
De lehet tehetséged, kitartásod, elviselheted a pofonokat,
de ha nincs önbizalmad elbukni a színpadon, nem fog menni.
- Menjünk le! - Oké.
- Szia! - Helló!
- Mehetünk a temetésre? - Igen!
Istenem, igen! Szükségünk van rád.
Te vagy a ragasztó, a Mabel a Charles-Oliver szendvicsben.
Nélküled két szelet kenyér vagyunk.
Pontosan. Gyerünk!
GYILKOS A HÁZBAN OLIVER
Az a jelenet jön, de azt tudjuk.
Igen.
Magabiztosnak érzem magam az évad többi szövegével kapcsolatban.
Jó, felöltözöm.
- Sziasztok! - Pá!
Beengedted őket.
Itt van Ron Howard.
Atyaég!
Kezdődhet a móka.
Hadd tegyek fel néhány kérdést!
Jó.
Miért? Miért hajtod magad folyamatosan?
Nem is tudom. Szerintem imádom a taps hangját.
- Más kérdésem van. - Igen?
Miért folytatod?
Szerintem fontos az, hogy ha valaki „tehetséges”,
azt megossza az emberekkel…
Például veled.
- Hálásak vagyunk. Mindig. - Tudom.
Gondoltál már arra… Mit tettél?
Igen, ez a Wooden Road.
Vajon ki lehet az a nő?
Az volt a hálószobám.
Hazugság lenne azt mondani, hogy a komédia a fájdalomból fakad.
Épp ellenkezőleg. Az életemből fakadt. A családomban mindenki vicces volt.
Öt tesó közül a legkisebb voltam, öt évvel a negyedik után születtem.
Rengeteg figyelmet és szeretetet kaptam.
Mindenki azt mondta, hogy szuper vagyok, vicces és csodálatos.
Így hát úgy léptem a tinédzserkorba,
hogy nem aggódtam amiatt, hogy úgy nézek ki, mint Bill Schlechman,
pattanásokkal és fura séróval. Bárkit leszólítottam.
Ha egy lány nem akart velem randizni,
arra gondoltam: „Neki meg mi baja?”
Hittem is ebben.
Fentről ivódott belém a komédia.
A bátyám, Michael többszörös Emmy- és Golden Globe-díjas,
az SCTV-től a MADtv-n át a Schitt’s Creekig.
- Mindig bátorítottuk a családban. - Igen.
Ha meg tudtál nevettetni másokat, még ha egyeseket meg is bántott…
A folyamat során.
Apám a kanadai acélgyár értékesítési igazgatója volt, magas pozícióban.
Nagyon vicces, szarkasztikus pasi,
enyhe ír akcentussal, 21 évesen vándorolt át.
„Helló, Marty!”
Elég nehéz természetű volt, ugye?
Aha.
Néha gint is kortyolgatott.
- Igen. - A néha itt „folyamatosat” jelent.
Kicsit szarkasztikus volt, de ez csak a humora része volt.
Marty, a fiam,
akinek esélye sincs rá, hogy valaha is jó énekhangja legyen.
De legalább érdekli a dolog.
Azt, akinek jellegzetes hangja van, mindenki megjegyzi magának.
Marty rendkívül tehetséges volt.
Ötévesen kezdett el komédiázni.
Folyton vicceket mesélt, előadott és énekelt.
A padláson rendeztél műsorokat, igaz?
A Martin Short Show-t.
Kedd este fél kilenckor mindig Andy Williams ellen álltunk ki.
A fejemben leírtam dolgokat.
„Marty énekel. Marty vendégei…”
Előadtam, és nagy sikerem volt.
Ha szóltak, hogy vacsora, későbbre hagytam.
Igen. Köszönöm, drágám!
Más srácok aszfalthokiztak, én előadtam.
Igen.
Más a háború ellen tüntetett, ő Sinatrát énekelt.
Amit Marty most csinál, azt csinálta akkor is.
Köszöntsék a százmillió dolláros embert, a legjobb barátomat, Eugene Levyt!
Eugene „Leevy”.
- Levy. - Mindegy. Ülj le!
Nézzetek csak rájuk!
Mintha évek óta ismernék egymást.
Ő a legrégebbi és legkedvesebb barátom.
Együtt laktunk egy ideig.
Egy ideig randiztunk, de a lényeg…
Igen.
Kanadai vagy. Ez teher számodra?
Nem, nem az.
Mindent megértesz? Ne beszéljek lassabban?
Egy nyelven beszélünk.
Hová menekülnek a kanadaiak?
A határhoz mennek és vágyakozva a távolba révednek?
Marty a legjobb barátom.
- A legjobb barid. - Igen.
Martyval 1970-ben találkoztam a McMaster Egyetemen.
Olyan színésznek tűnik,
aki kétségbeesetten próbál drámai szerepet kapni.
Igen, pontosan.
Először orvosnak készültem, aztán szociális munkásnak,
mert az könnyebbnek tűnt.
A gimiben nem színészkedtem.
Amikor szociális munkásra váltottam, lett időm, és belekezdtem.
És mindent kipróbáltam a színházban.
De nem tűnt reálisnak, hogy színész legyek.
Eugene Levy mondta nekem azt,
hogy menjek Torontóba, és legyek profi színész.
Szóval adtam magamnak egyéves határidőt.
Gondoltam, rászánok egy évet, és ha nem sikerül,
akkor visszamegyek az egyetemre.
Posztgraduális képzés?
Nem, középiskola.
Nehezen megy a középiskola.
Értem.
- Örülök önnek. - De menni fog.
Biztosan.
Mert vannak céljaim az életben, amiket el kell érnem.
Nagyon jó.
- Az egyik, hogy körzeti bíró legyek. - Ambiciózusnak lenni jó.
Sosem tudatosul benned, hogy egy bizonyos csoportot vagy korszakot képviselek.
Torontóban kreatív fellendülés volt.
Ez véletlen lenne?
Vagy van valami a kanadai humorérzékben, ami különösen vonzó másoknak?
Kanada, különösen Toronto, egy központi hely.
Előbb láttuk a Monty Python filmeket, mint az amerikaiak.
Eugene Levyvel egy közös házban laktunk, a torontói Avenue Road 1063-ban.
És rengeteg buli volt ott.
Paul Shaffer zongorázott, az emberek énekeltek,
mindenki randizott mindenkivel, buliztak egymással, és együtt dolgoztak.
Ha belegondolok, fantasztikus volt.
Mindannyian előadók voltunk,
és mind imádtunk nevetni.
Nagyon lelkesek voltunk, jól szórakoztunk, és imádtunk szerepelni.
A Catskillsben, a nyári üdülőkben volt egy tumli nevű fickó.
Jiddisül ez olyat jelent, aki tumultust okoz, beindítja a bulit.
Marty nem volt a Catskillsben, de biztos vagyok benne,
hogy ő álmaink tumlija.
Martyban minden megvolt. A hangja, a humora.
Mondtam neki, hogy lesz a Godspell.
„Gyere el a meghallgatásra, mert ez egy nagy musical!”
Mindkettőnket visszahívtak, és ott mutattam be Martyt Andreának.
A Godspellbe olyan embereket kerestek, akik nem színészkedtek, hanem pezsegtek,
viccesek és kedvesek voltak.
Ez volt Gilda Radner,
Andrea Martin, Eugene Levy, Victor Garber, Jayne Eastwood és sokak első munkája…
- Remek csapat. - Paul Shaffer zongorázott.
Igen.
Te Gildával jártál.
Igen. Mindenki beleszeretett.
- Igen. - Imádnivaló volt. És vicces.
És nagyon önironikus.
Az első nap odajött hozzám.
„Szia, Gilda vagyok. Örülök.”
Volt egy pattanása. Azt fogta, miközben beszélt.
- Mindenki beleszeretett. - Ja.
Ezt bátran kijelenthetem.
Te meg a beugrójába, és el is vetted.
Igen, Nancy Dolman Gilda beugrója volt.
Igen. A Godspellben.
Úgy döntöttél, mindenkivel összejössz, aki azt a szerepet játssza.
Igen, ez egy döntés volt.
Amikor bekerültem a Godspellbe, beugrónak jelentkeztem.
Nehéz volt belecsöppenni, mert a társulat már összeszokott.
Mind jó barátok voltak.
És ott volt Gilda, aki egyszerűen lenyűgöző volt.
És Andrea Martin, akit csodáltam.
És Marty…
Őt eleinte nem nagyon kedveltem.
Nancy pedig elképesztően gyönyörű volt. Őrületesen szép volt.
Volt egy antik ruhaboltja.
Ruhákat csempészett be Detroitból a határon át.
Akkoriban Joni Mitchell volt a menő.
Nancy is éppen úgy nézett ki, hosszú, szőke haja volt.
Belibbent egy bársony köpenyben, és beköszönt: „Szia!”
A srácok meg…
„Oké, rendben.” De engem nem izgatott. Gildával jártam.
Párszor már szakítottunk, és újra összevesztünk.
Megint szakítottunk.
Elmentem a The Pilot bárba. És ott volt Nancy Dolman.
Vicces volt, és volt benne valami.
Dumálni kezdtünk.
Épp szakított a barátjával, de ez nem… Én meg: „Én is most szakítottam Gildával.”
Játszottam egy darabban. Nancy eljött. Éppen nyár volt.
Rövidnadrágot és pántos felsőt viselt.
Én rövidnadrágot és pólót viseltem.
Elmentünk a Four Seasons Hotelbe.
Mondtam a fickónak: „A feleségemmel szobát kérnénk.”
És ő is nevetni kezdett, mert úgy néztünk ki, mint két tizenkét éves.
És ennyi volt. Így történt.
Ettől a pillanattól kezdve…
- Mi van? - Ő a nejem, Nancy.
Gyönyörűség hercegnője.
Épp a Hölgyem, Isten áldja! albumát hallgatja.
Ez Nancy vagy Bo Derek?
A te dalodat hallgatom.
Mily perverz alak
Nővért is hívhatnak
Marty és Nancy.
Micsoda páros!
Mindig mondom, hogy remek páros voltak, de tényleg.
Marty egy nagy gyerek.
Nancy meg egy nagyon felnőtt nő.
A férjemmel volt egy nehéz időszakunk.
Elmentünk terápiára, és az egyik kérdés az volt, hogy van-e olyan barátunk, egy pár,
akiknek a kapcsolata példaként szolgálhatna nekünk.
Mondtuk, hogy van egy pár, Marty és Nancy.
Erre a terapeuta:
„El sem tudom mondani, hányan nevezték meg őket,
amikor ezt kérdeztem.”
Szia, édesem!
- Hogy vagy, kedvesem? - Jól, drágám, és te?
Romantikázunk egy kicsit?
Igen.
Ennyi év után!
Tényleg.
Ez most kicsit idevág.
Na végre valami!
Mesélj az életedet megváltoztató fordulópontról!
A kanadai szórakoztatóiparban akkoriban mindent megtehettél.
Olyan volt, mintha egy showbiznisz-egyetemre járna az ember.
Kanadában játszhattál Shakespeare-t, rádiózhattál, reklámot szinkronizálhattál.
Csak 39,95 dollárért.
Aztán jöhetett a kabaré.
1973 nyarán
a Second City, a legendás chicagói improvizációs társulat
megalapította a torontói testvérvállalatát.
Gilda Radner és Dan Aykroyd is ott dolgozott.
Az volt a menő hely, ahol találkoztunk.
Mindenki jelentkezett és bejutott.
Andrea, Catherine, Joe, Eugene, Dave és John Candy.
Én nem jelentkeztem.
Nem tetszett az ötlet, hogy parancsra legyek vicces,
mert féltem tőle.
Sinatra akartam lenni. Énekes és színész akartam lenni.
Oda kell mennem
Hol szabadon szárnyal a lelkem
De kezdtem úgy érezni, hogy le vagyok maradva.
Korlátoztam magam, és egy helyben toporogtam.
Nem érzem a lendületet.
Az égen
Emlékszem, a torontói metróba mentem. Akárhányszor lementem, a metró épp elment.
Futottam utána.
Vagy lassan sétáltam, de mindig elment.
És azt gondoltam, ha a metró most jön, szerencsém lesz.
De a metró épp elment.
Nancy lemezszerződést kapott Los Angelesben. Elkísértem.
Hölgyeim és uraim, Nancy Dolman!
És tényleg befutott, az országos tévécsatornán szerepelt főműsoridőben,
még Marty előtt.
Minden megvolt benne:
gyönyörű hang, tökéletes hangszín, tökéletes dikció.
Úgy nézett ki, mint egy filmsztár, és végtelenül kedves ember volt.
Volt egy pillanat, amikor összeomlottam.
Paul Shaffer és Bill Murray Los Angelesben voltak.
Akkoriban Bill Murray már nagy szám volt,
és abban az évben kezdett az SNL-ben.
…a hetedik telet töltöm itt!
Paul azt mondta: „Bill-lel vacsizom,
gyertek el ti is Nancyvel, aztán bulizunk a Sunset Marquisban!”
Nancyvel odasétáltunk.
És elöntött ez a gondolat:
„Nem megy. Nem bírom. Nem lehet.”
Nem volt munkám. Pár hónapja nem dolgoztam,
nem voltak terveim, és nem tudtam, merre tartok.
Azt mondtam: „Nem mehetek oda. Nem játszhatom el Billnek, hogy örülök,
mert nem tudom, mit csinálok.
Le kell ülnöm.”
Fiam,
miért ülsz itt egyedül?
Miért nem mész ki szórakozni és csatlakozol a többiekhez?
Nincs kedvem, uram.
Azt hiszem, kicsit le vagyok törve.
Ott ültünk tíz percet. Nem beszéltünk.
Végül Nancy azt mondta: „Meddig maradunk még itt?”
Azt feleltem: „Nem tudom.”
Visszamentünk a lakásba, és rosszkedvűen ébredtem.
Aztán megnéztük a War Babies improvizációs csoportot.
Nagyon vicces volt. Nagyon friss és inspiráló.
Már attól inspirálva éreztem magam, hogy láttam.
Mintha felkapcsolták volna a villanyt.
„Ezt kellene csinálnom.”
Másnap felhívtam Andrew Alexandert, és azt mondtam:
„A Second Citybe vágyom.”
Azt mondta: „Rendben.”
Marty Short már első percben erősen kezdett a társulatban.
Amikor valaki újonnan csatlakozik,
általában eleinte próbálja megtalálni a helyét.
Ha valaki egy show közepén más szerepét veszi át,
az általában megpróbálja utánozni azt, akit helyettesít.
De ő azonnal beleépítette a saját, erős karaktereit ezekbe a jelenetekbe. És…
Nagyon magabiztos volt és nagyon vicces.
Ha úgy mész fel a színpadra,
hogy teljesen őrültnek tűnsz, akkor nevetni fognak.
És már félig nyert ügyed van.
A karaktereket szerintem ismerősökről mintázom,
vagy azok kombinációiból.
Ez jó, mert így, bár lehet, hogy abszurd karakterek,
mégis háromdimenziósak.
A gondolattól is úgy dobog a szívem, mint egy távoli kis dzsungeldob.
Grimley-t is előadnám, de nem tudom, akarják-e.
Nem, ők…
Te jó ég!
Ne már!
Nagyon örülök, hogy a David Letterman Show-ban lehetek.
Volt egy jelenet. Egy pasi és egy nő egy állásra jelentkezik.
A nő tapasztalt és képzett.
A férfi pedig a világ legnagyobb tökfeje.
- Barbara, kezdje ön! - Rendben.
Meséljen az iskolai végzettségéről!
A Columbia Egyetemen szereztem matematikus diplomát.
És a Stanfordon üzleti adminisztrációból mesterdiplomát.
És ön, Ed?
Az elmúlt néhány évben
az Union Oil Companynél dolgoztam.
Tényleg? Milyen beosztásban, Ed?
A Cahuenga és a Melrose sarkán lévő 76-osnál dolgozom.
Impróban már csinálta, de akkor először szerepelt Ed egy jelenetben.
És szétrobbantotta a jelenetet, a legjobb értelemben.
Oltári vicces volt.
Én is eljátszhattam mellette,
hogy milyen őrületes, hogy ez a pasi legyőz.
Ed Grimley mindig ugyanazt a pólót hordta.
Igen, a 11.-es pólóm volt.
A gimiben ismertem egy srácot, aki mindig így beszélt. Fotós akart lenni.
Mindig…
Mindig diaképeket készített.
És gyakran nem is hívta elő őket,
mert tudta, hogy néznek ki, hiszen ő készítette.
Mint a sógorom, Ralph. Ralph így beszél:
„Bébi, hogy vagy? Kérsz egy italt?”
Összekombináltam a hangokat.
Én is így beszéltem.
Peter Aykroyd azt mondta: „Marty…” Kentem a hajam.
Azt mondta: „Haver, egyre magasabbra áll a hajad.”
Viccből, hogy megnevettessem, csúcsosra fésültem.
Egyik este ilyenre lőttem be.
A nézők nevettek.
Mi lesz, ha triangulumon kell játszani?
Megtörténhet. Jobb, ha gyakorlok.
Edet mindig lenyűgözi az élet.
Ez nagyon vonzó, mert ez egy remek tulajdonság.
Emlékszem, hogy már akkor is nyomta azt a táncot,
a Grimley-táncot, amikor megismertem.
Az a műsor megvilágosodás volt, a Second City,
mert akkor először hoztam létre karaktereket.
Szóval…
Gondoltam, ha ránézek, nevetni fogok. Ezért kicsit elnéztem mellette.
Erre így csinált, hogy a látószögembe kerüljön.
Szerelmes vagyok Catherine-be? Igen, és mindig is az voltam.
De mindenki az volt.
- Nem, senki. - De igen.
Az, aki megnevettet, az a legszexibb.
- Abszolút. - Ezt tettük egymással.
„Nevetünk, jó közöttünk a viszony. Akár járhatnánk is.”
- Igen, mindenki szerette egymást. - Naná!
Régen a Godspelles képen tudtam…
Nem!
- Ja. - De te mindet megdugtad?
Nem. Mindenki más mindenkit.
Otthagytam a Second Cityt. Két hete jöttem el.
Két évet voltam ott. Tényleg az a legjobb hely,
hogy tanuljon az ember.
De ha megtanultad, kezdened kell vele valamit.
Nem maradhatsz ott. Ezért léptem tovább.
Azóta nem csináltam semmit, de…
Voltak vendégszerepléseim a Taxiban,
de egyre kevesebb.
Hali! Emlékeztek rám? A pasi vagyok a tévéből.
Aztán kaptam egy hívást, hogy csatlakoznék-e az SCTV-hez?
Megszakítjuk az adást, hogy különleges hírt közöljünk.
Jó estét! Guy Caballero vagyok.
Az SCTV tulajdonosa és elnöke. Ő az adó vezetője, Edith Prickley.
Hogy ityeg a fityeg?
A CBC-nél mindenki azt mondja, hatalmas siker lesz.
Még szép! Muszáj annak lennie.
Oltári kreatív voltam.
Nem tudom, milyen nézettséget hozott, de a kritikusok
és a komédia- és show-bizniszesek szerint jobb nem is lehetett volna.
Hogyan parodizálod a kanadai tévét,
hogy az amerikaiaknak is érdekes legyen,
akik nem tudják, mit parodizálsz?
Mesélj Marty érkezéséről!
Muszáj? Olyan jól haladunk!
Marty energiája természetesen mindenkire hatott.
Egy idő után már utáltuk.
- Igen. - Elég volt.
A közönség izgatottan várja,
hogy Mr. Rodgers belépjen a ringbe.
Vigyázz, Fred!
Rodgers üldözi őt a ringben.
Rémülten fut. Coq au vin.
Jaj ne, coq au vin! Ez a nő bajban van.
A Királynőgyűlölők!
Szeretném látni a királynőt
Hogy pofán vágjam őt
Izgalmas volt ennek a részese lenni, de kicsit ijesztő is,
mert mindenkit ismertem.
Andrea Martin a sógornőm volt.
Te aztán hülye vagy!
Ezt már szeretem.
A bátyám, Michael volt az egyik író.
Ismertem ezeket az embereket, és a sikereik kicsit megijesztettek.
A kritikusok szerint szar a darabja.
De most, alig két évvel később,
a hölgy bátorsággal és arcátlan módon visszatért, hogy saját filmjét rendezze.
Egy szó izgatja a fantáziámat.
Motiváció.
Totál beletrafált, Brock.
Az SCTV karaktereket alkotott.
És a Second City-s képzésnek köszönhetően
mindenki háromdimenzióssá tette őket.
Még ha elvont, sokrétű karakter is volt,
akkor is volt benne valami igazság.
És te mit csinálsz?
Tudod, csak játszom, bébi. Próbálom beindítani a dolgokat.
Mindenki mosolyog ma este.
Hollywoodi parti!
Mindenki…
És hirtelen az egész világodat ezek az emberek töltik ki.
Fleet Street démoni apa.
Ne gyere közelebb!
Szétvagdoslak, ha megteszed
- Ezek hangosfilmek? - Igen.
- Ezek filmek? Vagy állóképek? - Nem.
- Szép darab. - Köszi.
A McKenzie-k! Együtt vannak. Visszafordultam.
Csak a megfelelő pénzért vagyunk együtt. Bocsánat.
Az SCTV hatalmas siker lett.
Emmyt nyertünk érte.
Fantasztikus volt.
A karrierünk a családunkká vált.
És ez szó szerint igaz.
Nancyvel december 22-én házasodtunk össze Torontóban.
Öt nappal később Andrea hozzáment Nancy bátyjához, Bobhoz.
A csapat erejét az adta, hogy barátok voltak. Közel álltak egymáshoz,
sőt, rokonok is voltak.
Minden ünnepet együtt töltöttünk.
Folyton történt valami. Nem tűnődtünk azon,
hogy a másiknak bejön-e.
Nem emlékszem ilyesmire.
Fizetnek ezért? Le vagyok szerződve.
Abbahagynád?
Elég jó kis társaság, nem? Godspell és Second City.
Szia, Harold!
Önmagukat adják.
Hülyéskednek és barátokként dumálnak.
Nancy és én egyazon utcában nőttünk fel Torontóban.
Először a bátyámtól és a hülye barátaitól hallottam Nancyről.
Odáig voltak érte, mert gyönyörű volt.
Előtte nagyon jó barátok voltunk.
De amikor Eugene-nel kezdtem járni, egy család lettünk.
Szia, drágám! Hogy vagy?
- Forog? - Igen.
Csodás reggelünk volt.
Vannak kapcsolatok, amik idővel egyre erősebbek és erősebbek lesznek.
Döbbenetünkre kiderült, hogy nem tudunk teherbe esni. Ez…
Ez meg sem fordult a fejünkben.
Kiderült, hogy Nancynek endometriózisa van.
Gyógyszereket kapott. Hangulatingadozásai voltak.
Egyik este takarított. Készítettem egy mogyoróvajas szendvicset.
„Ha megetted a szendvicset,
töröld le a mogyoróvajat a pultról!”
Azt mondtam: „Abbahagyod a gyógyszereket. Örökbe fogadunk egy babát.”
Mire ő: „Tényleg?”
Letette a gyógyszereket. Örökbe fogadtuk Katherine-t. Aztán Olivert, majd Henryt.
A kisbabám! Meg kell puszilnom őt. Egy pillanat!
Apaként látni őt annyira hiteles,
annyira önazonos!
A feleségem után a legjobb barátnőm.
Olyan természetes és őszinte, mint a lélegzés.
Nagyon szeret apa lenni.
Soha nem hagytam volna ott az SCTV-t. De megszűnt.
Aztán felhívtak, hogy csatlakozzak a Saturday Night Live-hoz.
Ez a Saturday Night Live!
Julia Louis-Dreyfusszal,
Harry Shearerrel,
Martin Shorttal.
Az első két jelenetemet Harry Shearerrel írtam.
Nem lesz könnyű.
Nem tudok úszni.
Nem tud úszik.
Persze, hogy nem.
Senki nem aranyérmet adni nekünk,
főleg, mivel a férfi szinkronúszás még nem is olimpiai szám.
Nem baj, mert jól jön a plusz idő.
Mert nem vagyok valami jó úszó.
A következő anyagunk címe: „A gazdagok és híresek rokonai” volt.
…a Central Parkban, New York olvasztótégelyében van
a hot dogos bódé, amit Katharine Hepburn anyai harmad-unokatestvére, Nelson vezet.
Nemrég beszéltünk vele.
Egyáltalán nem kommunikálunk. Soha.
Próbáltam levelet írni neki,
telefonon hívtam, néha névtelenül, de mindig letette.
Egyszer megállt itt,
és megkérdeztem: „Kate, hát nem ismersz meg?”
Rám nézett, és azt mondta: „Több mustárt kérek.”
Az első adás után a menedzserem azt mondta:
„Nos, a részvényeid háromezer százalékkal emelkedtek.”
Csodálatos év volt. De emlékszem, hogy kimerítő volt.
A Saturday Night Live nagyon intenzív, hosszú műsor,
főleg, ha az ember ír és elő is ad.
Szeretek Mike-kal, Dick Blasuccival és Paul Flahertyvel írni,
miközben megy a magnó.
Felállok és improvizálok.
Az SNL-nél viszont egyedül voltam az irodában.
- Utáltad. - Utáltam.
Bementem Dick Ebersol irodájába, és azt mondtam, felmondok.
Azt mondta: „Először is, van egy szerződésed,
de ez egy elég kemény hely lehet, ha egy olyan jó srác, mint te, le akar lépni.
De azt mondom,
ha karácsonykor is így érzel,
felbontom a szerződésed.”
Később bevallotta, hogy tudta,
hogy karácsonyra már látom a fényt az alagút végén,
és azt is kitalálom, hogyan csináljam ezt hétről hétre.
Úgy látom, hárít.
Nem hárítok. Maga hárít.
Miért mindig a másik hárít?
Elgondolkodott már ezen? Miért nem?
Ha háromdimenzióssá karaktered van, emberi alapokon,
az nagyon ütős.
Mr. Thurm, köszönjük, hogy beszél velünk ma este.
Ezt meg hogy érti?
Mr. Thurm, mint tudja, a kritikusai, és sokan vannak…
Nem igaz.
Hogy találtál ki egy ilyen karaktert?
Hihetetlenül eredeti volt.
Volt egy sminkes az SNL-ben, Marion Siebert.
Ő volt a legvédekezőbb ember, akit valaha láttam.
Leültem a székébe.
És rám nézett.
„Nem egyenesek a vonásaid. Így nehéz nekem.”
Kenegetett.
Azt mondtam: „Sápadt vagyok. Igaz, Marion?”
Mire ő: „Tudom. Azt hiszed, nem tudom? Sminkes vagyok. Tudom.”
Harry Shearer mondta, hogy alakítsam a karaktert. Mondom, hogy ott lesz.
„Pont ez lesz a poén” – mondta Harry.
És minden egyes alkalommal féltem, hogy lebukom.
Tudom. Miért ne tudnám?
Az én cégem. Tisztában vagyok vele.
Én vagyok az?
Ő az, ugye?
És csak a legvégén tudta meg. Az asszisztense berúgott a záróbulin.
„Nem tudod, ki az a Nathan Thurm?
Milyen hülye vagy!
„Te vagy Nathan Thurm!”
Ő meg: „Tudom. Szerinted nem tudom? Tudom.”
- Mi van az SNL-lel? Visszamész? - Nem.
- Miért?
Mert nagyon nehéz műsor, és teljes koncentrációt igényel.
A családodnak szinte egész évben búcsút kell intened.
Szia, anyu!
Szia, apu!
Láttad ezeket a combokat?
…az otthonom És nem érdekel a holnap
Szeretem a kis házam Ez Toronto
Isten hozott
az Indian Road 590-ben!
És ő itt Martin Short felesége.
A mélységesen félreértett Nancy Dolman.
Más néven
Dolman hercegnője.
Martin Short.
Ő van középen.
Ez itt a kilencéves Martin.
Itt Martin a második balról.
Martin, elvennéd a konyharuhát, és segítenél nekem?
Az a testesebb Martin Short 1963 nyarán.
Nagyon sok szeretet volt abban a házban.
Öt gyerek közül én voltam a legkisebb. Mindenki vicces volt.
A szüleim és a testvéreim is, szóval én ebben nőttem fel.
Felvételeket készítettünk.
Jó napot, hölgyeim és uraim! És jó estét is!
Mindenki zongorázott és viccelődött.
CSALÁDI FELVÉTEL
Nora, légy vicces!
A nevem…
A neveddel nevettetsz meg?
Miért? Egy név nem poén.
És a vezetéknevem?
Az vicces lehet.
Jenny Cardinal vagyok.
Nevettek.
Nálunk szólásszabadság volt.
Pofázhattál apának,
aki az ír intellektusával simán legyőzött téged.
Vedd el a mikrofont, apa!
Vedd a mikrofont!
Vedd csak el! Énekelj!
Apa, énekelj, mielőtt begolyózik!
Eljön majd a nap
Mikor ifjúságodnak búcsút mondasz
Mindenki azt mondja majd: „Szeretlek!”
Ismerjék meg Olive Shortot,
a Hamiltoni Filharmónia koncertmesterét!
Ő egy stelcoita felesége,
C.P. Shorté, a csavarosztály értékesítési igazgatójáé.
Ő volt a Hamiltoni Filharmónia első
női koncertmestere '52 és '62 között.
OLIVE SHORT RÁDIÓMŰSORA
Az anyukám egy angyal volt.
Apám erős egyéniség volt.
Szerintem minden családban,
ha van egy földhözragadt, édes, angyali ember,
akár az anya, akár az apa, az mindent kiegyensúlyoz.
Három bátyád és egy nővéred volt?
Pontosan.
Nagyon szeretted David bátyádat?
Igen, ő volt a hősöm.
- A hősöd? Miért? - Igen.
Mert ő volt a legidősebb bátyám, és mert fenomenális volt.
Amikor meghalt, 12 éves voltam. Egyesek legendává válnak,
de ő megérdemelten vált azzá.
David jóképű volt.
Vicces volt.
Nagyon kedves volt, borzasztóan kedves
és imádnivaló.
Trombitás volt, menő srác.
Tizennégy évvel volt idősebb nálam. Amikor hajnali négykor hazajött,
és már fél nyolc volt,
felmentem a szobájába.
Sok 19 éves azt mondta volna: „Tűnj el! Alszom.”
David beengedett az ágyába,
de óriásosat játszottunk.
Meg kellett próbálnom ellopni a párnáját,
amíg az óriás aludt, hogy ő tovább alhasson.
De amikor elhúztam a párnát, ő átkarolt, a nagy óriás elkapott.
Ilyen srác volt.
Egy nap a Wanakita táborban voltam,
és emlékszem, hogy szomorúan ébredtem.
A táborvezető azt mondta, a bátyám balesetet szenvedett,
és belehalt. Így fogalmazott.
Erre azt kérdeztem: „Jól van?”
„Nem, belehalt.”
Valószerűtlennek tűnt.
Aztán volt egy álmom.
Most is látom magam előtt, és színes is volt.
Egy patak mellett ültem az erdőben,
és David odajött.
Jól nézett ki.
Egy szép Ban-Lon inget viselt.
És azt mondta:
„Jól vagyok. Minden csodálatos.
Hamarosan találkozunk.”
És felébredtem.
Egy kő gurult le a szívemről.
A temetésen anyu köhögni kezdett.
1957-ben mellrákja volt, amiről én nem tudtam.
Az év végére pedig nagyon leromlott az állapota.
Nora elmesélte, hogy épp Kaliforniában dolgozott ápolónőként.
Tudta, hogy anyu állapota romlik, ezért hazarepült, hogy ápolja.
Nora jelen volt, amikor az orvos azt mondta:
„Olive, három hónapja van hátra.”
A doki elment. Anya azt mondta: „Kizárt. Még fel kell nevelnem egy gyereket.”
Azt mondta Norának: „Add ide a szőlőt!”
Ez lett a bátorság szimbóluma a családban.
„Add ide a szőlőt!”
Aztán hazajött,
és egy megmagyarázhatatlan, csodálatos módon felépült,
és két évig teljesen egészséges volt.
De amire végzős gimis lettem, meghalt.
Anya meghalt, apa egészsége gyorsan megromlott.
A sztrókok tették tönkre.
Régen ő volt minden teremben a leghatalmasabb, de egyre halkabb lett.
Egy öthetes, világ körüli útra mentünk ketten.
De Írországban nem akart találkozni a testvéreivel,
mert nem volt túl jó formában.
Érelmeszesedése volt.
Gin-tonikot ivott,
de a napi két doboz cigaretta tette be a kaput.
Fiatalon ért a tragédia.
- Igen. - Meghalt a bátyád.
Igen, 12 évesen vesztettem el Davidet.
Anyámat 18 évesen, apámat 20 évesen.
Nehéz, főleg a legfiatalabbként.
Bármilyen korban, ha elveszítesz valakit a családodból,
dönthetsz. Van választásod.
„Hogy kezelem ezt?”
- Ez egy életlecke. - Igen.
Összeomlok? Örökre legyőz ez?
Vagy megtanulom, hogy az élet rövid,
iszom egy pohár bort, nevetek, szórakozom,
értékelek másokat, és nem engedem el őket?
Ez a nagy titok.
Ha sosem engeded el őket, akkor mindig veled lesznek.
Mielőtt észbe kapnál, velük leszel.
A családom a mai napig imádja egymást.
Mike bácsi hasonlít leginkább apámra.
Sokat dolgoztak együtt.
Brian és Nora hasonlítanak egymásra, és az anyjukra. Kedvesebbek a többieknél.
A nevetés és a viccelődés mindig jelen van.
Szerinted ki a leggonoszabb a családban?
Te. És ezzel mindenki egyetértene.
- Nem is gondolkodsz? - Egy másodpercig sem.
Ha Norát kérdeznéd, azt mondaná: „Michael.”
Nora nem hiteles forrás.
- Brian is ezt mondaná. - Ő sem hiteles.
Oké, senki sem hiteles forrás.
De a válasz, hogy te hasonlítasz legjobban apára,
és ebben mindenki egyetért.
Négyen összejövünk.
Röhögünk, rumos kólát iszunk,
nevetünk, szívatjuk egymást, mint ahol semmi sem változott.
Nagyon összetartó család.
Ezt úgy hívtuk, hogy „a vidám életmód fenntartása”.
Ennyi volt.
Néha nehéz fenntartani, tudod?
De csodálni kell azt, aki folyamatosan próbálja.
Szerintem ezért is szeretik annyira Martyt,
mert ő mindig próbálja fenntartani az élet vidám hangulatát.
- Megvan? - Igen, a négy Short.
Csoportos ölelés.
Itt vagyunk, Ken, ennyi év után.
- Mit művel? - Nem tudom.
- Csoportos ölelés! - Jó.
Mindannyian ugyanabból a méhből származunk.
- Csoportos ölelés! - Igen.
Öten voltunk, de csak négyen maradtunk.
- Ölelés! - Jó.
A nyomorúság…
Volt nyolc rossz évünk.
- Nem volt jó nyolc év. - Igen.
- Gyorshívón volt a ravatalozó. - Igen.
- De azért nevettünk is. - Igen.
Éppen ez a lényeg.
Nehezen alakul ez a beszélgetés, Larry.
- Steve is jön vacsira. - Oké.
Jó, főzök neked kávét.
Tizenegy, tizenkettő,
tizenhárom.
Richard Burtont utánozom közben. Mehet?
Az isten szerelmére, meséljünk szomorú történeteket halott királyokról!
Némelyikük trónfosztottá vált, mások háborúban estek el,
némelyiküket a feleségük mérgezte meg, de mindegyiküket meggyilkolták.
Kész vagyok, Lawrence.
Mit kérsz a kávédba? Mustárt?
Pár éve, amikor itt jártál, épp az SCTV-től jöttél el,
majd a Saturday Night Live-ból.
Az utóbbi három-négy alkalommal már főszereplőként jöttél.
Nagy költségvetésű filmes sztárként.
- Elég jó üzlet. - Igen, jó.
Bár úgy érzem, bármikor véget érhet.
A HÁROM AMIGÓ 1986
Az első filmem A három amigó volt.
Egyenlő bérezés volt, de ők ketten nagy sztárok voltak.
- Lucky Day vagyok. - Ned Nederlander.
Én meg Dusty Bottoms. Mi vagyunk…
- A három amigó! - A három amigó!
Tudtam, ki Marty.
Számomra ismert volt.
„Az olcsó amigónak” nevezte magát.
A nézők kedvéért szerintem mondjuk el a nevünket.
Martin Short.
A nevetés gyorsan összekovácsolt minket.
Remek volt a jelenet, amit velem csináltál. Fantasztikus. Elmondom, miért.
Mert sikerült beleolvadnod a háttérbe, nem tűntél ki, nem próbáltál vicces lenni.
Ez fontos, ha velem vagy egy jelenetben.
Mert ha vicces akarsz lenni,
a közönség utálni fog.
Mert én is jelen vagyok,
és az aurám szétsugárzik.
Nem akarsz belekontárkodni a komikus aurámba.
Ha Chevyvel forgatsz, akkor nagyot kell dobbantani.
Játszd túl…
Túl kell játszanod. Lopd el előle a show-t!
És mit kell tenned, ha velem forgatsz?
Visszafogottan, háttérben.
Chevy-vel…
- Túljátszás. - Remek. Nagyszerű.
- Köszönöm, Steve. - Nincs mit.
- Köszönöm. - Szívesen.
Sokat játszottunk Scrabble-t.
Emlékszem, írtam egy cetlit Chevynek:
„Megdughatod a feleségem, Nancyt egy E vagy egy Q betűért.”
Chevy ezt viccesnek találta.
Azt mondta: „Érted megyek, és együtt megyünk dolgozni.”
Mi hárman nagyon gyorsan összebarátkoztunk.
Az életben néha zöld utat kapsz.
Néha meg nem.
Van olyan film, ami rémes?
A három amigót nem tudom ajánlani.
A HÁROM AMIGÓ BUKTA
Eddie Murphy Aranygyermeke lenyomta.
De a negyvenes férfiak körében nagyon népszerű lett.
Érdekes, hogyan viszonyul a kudarcokhoz.
Ha Lorne-nek vagy Martynak felhozod A három amigót,
csak mostanában kezdték elhinni, hogy sokaknak tetszik.
Megismertem Martyt, és mondtam, milyen jó film.
Mire ő: „De nyitóhétvégén legyőzött az Aranygyermek.”
Justin Timberlake is mondta, mit jelent neki A három amigó, és idővel elhitte.
„Mi nem emlékszünk rá, hogy kikapott az Aranygyermektől.
Szerintünk remek film, és ezt el kell fogadnod.”
De akkoriban senki sem tartotta Marty Shortot filmsztárnak.
Jött a Vérbeli hajsza.
A Vérbeli hajsza egy nagyon jó film.
VÁRBELI HAJSZA 1987
A tesztvetítések jól mentek.
- És semmit sem tud a kísérletről? - Miféle kísérletről?
Összezsugorítottak.
Egy laboratóriumi nyúl testébe akartak befecskendezni,
de valahogy magába kerültem.
De senki sem nézte meg a filmet.
Jött a Törd össze a szívem!
Ha az öt következő pasid rosszabb lesz nálam, felhívsz?
Nem, nem hinném.
Nem tudom, láttad-e a bevételi számait.
Három hónapig együtt dolgozol egy csomó emberrel,
aztán többé nem látod őket.
Megbeszéltük, hogy tartjuk a kapcsolatot. Te voltál a gyártásvezető.
Ez 40 éve volt.
Az emberek egész életükben bánnak dolgokat. De te nem ilyen vagy.
Nem, én inkább Sinatra eszméit vallom.
Volt, amit megbántam De kevés említésre méltó
Ezen filozófia szerint élek.
„Megetetem a csirkéket.
És összeszedem a tojásokat.”
Nagy hajó.
A nagy hajó?
Igen.
Hallottad?
- Hallom. - Igen.
Emlékszem, 1987-ben Nancyvel vettünk egy házat.
Két filmre alapoztuk, amit épp forgatni készültem.
Aláírtam a jelzálogot. Az egyik film meghiúsult.
Azt gondoltam, nem érdemlem ezt. 37 éves vagyok.
Nem érdemlem meg, hogy az óceánra nézhessek a nappalimból.
Azt kérdeztem Nancytől: „Mi lesz, ha nem tudjuk megtartani?
És ha nem tudjuk fenntartani?”
Azt felelte: „Akkor elköltözünk.”
Mi vagyunk a lényeg.
Mi.
És ahogy a karrierjén is látszik, nem minden sikerült.
Bocs, de ez az igazság.
De ő másnap már újra talpon volt,
és kitalált valami újat.
1992-ben Bernadette Petersszel játszottam az első Broadway-musicalemben.
- Paula - Ez a név ismerősen cseng
Bolondulok Pauláért
Bizsergek, amikor énekelsz nekem
Nagy elégedettséggel tölt el, ha jól sikerül egy felvétel.
De a premieren lenni, és elénekelni egy nagy számot,
hallani a közönség éljenzését, az már filmbe illő.
A vállaidra nehezedő súly Akkora, mint az Empire State
Hogy kapsz Broadway-szerepet? Hogy történik ez?
Épp egy filmet forgattam San Juanban.
És az hogy történt?
Énekelek, de csak vígjátékokban.
Egy vígjátékban nem énekelhetsz komolyan.
Mert mindenki azt várja, hogy a homokzsák rád zuhanjon.
Ismerem, de nem tudtam, hogy énekel.
- Nem tudtam, hogy énekel. - Én sem.
Én mindig is tudtam.
Ma este más is megtudja.
Megváltozik az életed.
Ez egy régi álmom volt.
Szerintem minden színésznek színpadra kell állnia New Yorkban,
különben nem teljesedhet ki.
Így van.
TONY-DÍJ - FŐSZEREPLŐ MUSICALBEN
Sok mindenkinek kell köszönetet mondanom,
és meg is tenném,
de az igazság az, hogy mindent egyedül csináltam.
Most mutatják be az új filmjét,
amiben Steve Martinnal játszik. A címe: Örömapa.
Martin…
Azt mondják, te vagy a legjobb, ellopod a show-t.
Azt azért nem mondanám, de ez egy nagyon vicces film.
Hogyan írnád le az Örömapát?
- Szerintem megható film. - Aha.
Szerintem vicces film. Vannak benne megható pillanatok.
Van benne kifinomult humor és alantas humor is.
Helló!
Elnézést a várakozásért! Franck vagyok. Örvendek.
Ez is egy példa arra, hogy mennyire szélsőséges,
és mégis működik nála.
Franck Steve Martin elidegenedését szimbolizálta az egész esküvőszervezéstől.
Gond van. Hanck nem akar csirkét.
Mit nem akar?
Kimberly Williams és Diane értették, amit mondott.
Én nem.
De mennyire? Milyen szinten?
Mehet!
Még nincs kész lista,
de tudják, hogy január hatodikán akarnak otthoni esküvőt?
A producerek tartottak ettől a karaktertől.
Még nincs kész a lista, de januárban akarnak esküvőt…
És folyamatosan visszavettünk belőle.
Még nincs kész a lista, de tudják, hogy január hatodikán akarnak otthoni esküvőt?
Emlékszem, Steve azt mondta: „Srácok, ez nem vicces. Tisztán értem.”
Kérem! Minden tisztelettel, üdv a '90-es években!
Nem értem, mit mondasz. Egyáltalán mondasz valamit?
Azt mondtam Charlesnak, hogy csodás itt lenni.
Jól áll a nyakkendő.
A színe nem jó, de az ing szép.
Aha.
Steve a menyasszony apját játssza.
Jobban kedveled Steve-et, mint engem?
Elmondom neked,
és ettől felszínesnek fogok tűnni, de nem szabadna,
mert ha igen, akkor félreértesz.
Steve többet tud tenni értem, mint te.
Nem tudnál egy percre úgy viselkedni, mint egy ember?
Nézz rám úgy, mint egy ember!
Nem megy pár másodpercnél tovább. Nézz rám ember módjára!
Ne szórakozz velem!
Visszaküldelek a gépre.
Érted?
Azt értem, hogy szeretlek.
Negyvenévesen eljátszottam egy tízévest.
Marty Short nagyszerű színész.
Mivel komikus karaktereket játszik, talán nem ismerik el annyira,
de a komikus karaktert játszani nem könnyebb, hanem nehezebb.
Komikus vagy, aki színészkedik, vagy színész, aki szeret komédiázni?
Azt hiszem, színész vagyok, aki komédiázik,
vagy bármi, amit csak akarsz.
Egy nagyágyú pszichológusra vágysz, mi?
Mi lenne, ha elmagyaráznám?
Köszi, az remek lenne.
Mi tesz vonzóvá egy filmet?
Nem a pénz…
De, a pénz.
Kaphatnék egy kamerát?
RON KAPITÁNY 1992
Persze, főnök.
A karrierem több mint 90%-a teljes kereskedelmi kudarc volt.
De volt elég sikeres filmem ahhoz, hogy pörögjön a dolog.
Azt akarja mondani, hogy olvasnak a gondolatainkban?
Nem ismerem magát.
Se a munkásságát.
De szerintem maga egy nagyon tehetséges fiatalember,
és sosem tévedek ilyenekben.
Soha nem volt nagy tervem.
Soha nem volt különösebben érzékem az üzletekhez.
Te seggfej!
Igen?
Sok minden nem sikerült. De sosem mondtam azt,
hogy nem vagyok méltó arra, amit csinálok.
Valójában egy ragadozó vagy.
Az emberek elvárják, hogy add is.
Ellentétben azzal, hogy…
Mi is vagy te, Mitch?
Szerintem őrültség, ha valaki azt mondja: „Szörnyű volt a filmforgatás.
Utáltam a forgatást, de remélem, sikeres lesz.”
Ha csak a pénztáraknál lesz sikeres,
az nagyon valószínűtlen.
A lelkedben az elkészítés élménye számít.
Kreatív volt? Szórakoztató? Jókat ettetek?
Jó volt a társaság?
Mi az?
Aha!
Entertainment tonight!
MEGHITT RÉV
Eljátsszuk, hogy reggelizem, pedig már megettem.
Istenem, de éhes vagyok!
Éhen halok.
Atyaég!
Ez isteni!
Ez a Meghitt rév,
és ez az első vodka tonikom a szezonban.
Tudjátok, ez a nyár első napja.
Azt mondom…
Azt mondom, ez a nyár első napja, Henry.
- Örülsz, hogy itt vagy, apa? - Igen.
A csodás kanadai nyaralónkat…
Nézd, milyen magas!
…Nancy vette,
anélkül, hogy én láttam volna.
És ők a gyerekek.
Emlékszem, a pultnál álltam, amikor közölte Martyval, hogy házat vett.
„Nancy, Marty látta a házat?”
„Nem, nem látta.”
És arra gondoltam: „Istenem! Ezt én is megtehetném? Talán kéne.”
Mindent megtettem, amit Nancy kért. Ez hozzá tartozott.
„Larry, miért nem mész el értük, és hozod ide őket?”
„Igen, Nancy.” Nem tennétek meg bármit, amit kér tőletek?
Szeretetteljes tekintéllyel bírt.
Mondj valami vicceset!
Itt a srácokkal…
Ez egy olyan hely, ahová ha eljössz,
még ha egy éve nem is jártál itt, olyan, mintha el sem mentél volna.
Mindig is úgy gondoltam, ha létezik a mennyország,
akkor az a kedvenc helyed az örökkévalóságban.
És nekem ez a hely lenne az.
Ott van Meg Kasdan.
Engedd el, Ollie!
Szia, Marty!
- Szia, drágám! Üdv a Meghitt révben! - Köszönöm. Csodás hely.
És természetesen itt van
Larry Kasdan.
Szia, Marty!
Szia, Larr!
Nagyon jó itt. Gratulálok ehhez a csodás helyhez!
Köszönöm. A Törd össze a szívem! nélkül ez nem sikerült volna.
Én is felelősnek érzem magam érte.
Amint odaérsz, teljesen Marty világában találod magad.
Elnézést, Andrea! Mit játszotok, gyerekek?
Monopolyt.
Hamburger a grillen.
A konyhában kanadai termékeket szeletelnek,
amiket Catherine O'Hara kegyeskedik előkészíteni.
Isten hozott!
Köszönöm, hogy kiélvezhetjük ezt.
- A Dole-Shore-kúriát. - A Meghitt révet.
Jó itt. Az ügynököd tudja, hogy itt vagy?
Az ügynökömet nem érdekli, hogy hol vagyok.
- Ettél már pitét, mióta itt vagy? - Rengeteget.
- Nem… - Nem úgy nézek ki, mint ezek…
És adott egy italt, amit Jamaicán kóstolt.
Ting. Most készítek nektek egy italt.
Így van. Alkoholproblémád van.
Na, tessék!
Jeget teszünk bele.
Amúgy a fürdés a balekoknak való.
Szóval ezeket nem mostam meg.
Aztán kinyitod a Tinget.
Tessék.
Ez a kislányom. Az én kis…
- Gyerünk, Tom! - Igen.
-Hatvan… -73!
Hatvankilenc! Nem, hatvanöt!
Jaj, Marty! A plusz kilóimmal…
Ne üsd meg!
Halló? Szia!
Igen, ez a Meghitt 96.
Mi van, drágám?
A lágyékom. Biztos valamit csináltam az este.
- Jaj, ne! - Már megint.
Ő a legközkedveltebb ember Hollywoodban.
Mindenkit ismer a csúcson, és a csúcs alján is.
Sosem voltunk még ilyen boldogok.
Ő a legidősebb fiunk, Tom.
Tom, lesz valaha munkád?
Nem, apa. Most tanultam meg a kanadai szavakat.
De azért szeretjük.
Amikor először találkoztunk Martyval, felállt, és előadta Tony Bennett
I Left My Heart in San Francisco című dalát.
Akkor jöttem rá,
hogy minden adandó alkalommal vele akarok lógni.
Tommy! Imádom, amikor grimaszkodsz.
A gyerekeink egykorúak voltak,
így nagy családi grillezéseket és vacsorákat rendeztünk.
Együtt lógtunk,
mert ki ne akarna Marty közelében lenni?
- Kér valaki vörösbort? - Köszönöm, kérek.
Hasonló életszakaszban voltunk.
- Igen, így van. - Igen.
Itt van Nancy Short.
Boldog anyák napját, Kate!
Egy anya, akit csodálok. És itt van Oliver.
Mr. Henry Short!
Tom és én régóta ismerjük Ritát és Kate-et.
Mindannyiunknak hasonló korú gyerekeink voltak. Ez fontos volt.
Ez gyakran volt hasznos.
„Dobjuk össze a kölyköket, hogy beszélgethessünk!”
Szerintem összesen volt vagy…
Nem is tudom, 17, 15… Sok gyerek volt.
Passzold ide!
Abból, hogy a gyerekeim mennyire szeretik Martyt, egyértelmű, hogy milyen ember.
A gyerekeim már egészen fiatalon is Martynál akartak lenni,
melléje ültek a vacsora alatt,
beszélgettek vele és szerepeltek neki.
- Várj! Lucy, Ethel? - Az enyém!
Lucy! Ethel!
Pont ezt csinálta Ricky.
Kit kell szeretniük, drágám?
Ma van a szülinapom, nem látod?
Azt kérem, hogy csak engem szeressetek!
Ne a hülye szüleiteket!
Tom és Rita
uncsi.
És Steven és Kate is lejárt lemez.
A család után a barátság a legfontosabb neki.
Ez egy olyan dinamika, amit nem könnyű megvalósítani,
ahol én a férfiakkal vagyok jóban, Steven pedig a nőkkel.
Szóval ez tényleg…
Nem csináltál erről egy filmet, Larry?
Marty! Gyerünk, táncolj!
Csak így…
Soha nem tudtam tartani a lépést
Tom, Marty és Walter csipkelődésével.
Ezért a videokamerámat használtam.
Ezek a véres lábnyomok az utolsó merülésről.
Nézzétek a bizonyítékot!
Marty és Tom kitalálták,
hogy forgassuk le a Butch Cassidy és a Sundance kölyök egyik jelenetét.
Ez nagyon szomorú, mert meg fognak ölni minket.
Készülj, mert lelőjük a rosszfiúkat!
Csak egy kiút van. Ugranunk kell.
Le fognak lőni minket.
Akkor ugorjunk!
- Én ugrok először. - Nem!
- Akkor ugorj! - Nem!
- Mi bajod van? - Nem tudok úszni.
Megőrültél? A zuhanás megöl.
Anyám mindig azt mondta, a szikláról ugrás olyan, mint a bonbon.
- Soha nem tudhatod, mit kapsz belőle. - Jogos.
- Gyerünk, Forrest! - Nem tudok úszni.
Ez oltári vicces.
Az ég szerelmére, a zuhanás fog megölni minket.
A francba!
- A francba! - A francba!
Most pedig Jiminy Glick következik.
Egy igazi ikont fogunk meginterjúvolni.
Steven Spielberg van itt. Szia, Steven!
- Szia! Örülök, hogy látlak. - Nyertél Oscart?
- Igen. - Hogyhogy?
Annyi filmet csináltál már. Mikor jön a nagy dobás?
Hűha! Hogy érted, hogy nagy dobás?
Ami bejön a közönségnek.
Szívesen látnám, mert ügyes vagy.
Jiminy Glick, egy önjelölt legenda.
Egy riporter, aki messze túlmutat a riportereken.
Olyasmit kérdez, amire senki sem akar válaszolni.
- Kérsz egy fánkot? - Kérek.
Hülye COVID!
Tessék.
Az alapszituáció az, hogy egy rossz riporter nem sokat tud róla.
Összekeversz Michael Keatonnel, aki ismerősöm, és szintén jó színész.
A stílusotok is teljesen más, mert Keaton nagyon realista.
Te pedig inkább azt csinálod, hogy: „Mi van?”
Ami csodálatos. Várj egy kicsit! Valaki…
Halló?
Szia, Dixie!
Félelem nélkül mond ki negatív dolgokat,
amik érzékenyen érinthetik az alanyt, és az interjúalanyok mégis nevetnek.
Attól, hogy unalmas a tekintet, még kattognak bent a fogaskerekek.
Reméltem, hogy egy A-listás jön, de örülök, hogy itt vagy, Bill Hader.
- Nem igazán sztárnév, ugye? - Nem.
- Leo DiCaprio neve megfog. - Igen. Ez igaz.
Bill Hader úgy hangzik, mint egy ablakszerelő.
Látszik, hogy Marty mit gondol a show-bizniszről.
- Mikor jön ki a film? - Július 11-én.
Jaj, nem leszek itthon.
Sok rossz kritikát kapsz.
Milyen érzés ez, és hogyan kezeled, Steve Martin?
Először is, sokan kapnak rossz kritikát. Charlie Chaplin is kapott.
Buster Keaton is kapott.
Nem igazán. Nem olyan szinten, mint te.
Mindig is lenyűgöztek a hatalommal bíró idióták.
Kapcsolgatod a tévét, és látsz valakit, akinek műsora van.
Van asszisztensük, aki retteg, mert késik a tonhalas szendvics.
„Milyen tonhal ez?”
Csodás. Visszahívlak.
- Szia, Leah! Hogy vagy? - Hogy s mint, Mr. Glick?
A sárga szövegkiemelő nem jó, mert nem szórakoztató.
Egy utazós karaktert akartam.
Elkészítettem a Tiszta szerencsét, amiben allergiás voltam a méhcsípésre.
Nancy azt mondta a forgatáson: „Rád se ismertem.”
És ez tetszett.
Közeledett az Emmy-gála.
Jiminy Glick vagyok.
Jiminy Glick Lalawoodban.
Nagyon örülök, hogy itt lehetek az Emmyn.
El akartam menni, de nem akartam önmagamat adni.
Éppen beszélgetek John Legworth… Lig… Lock…
- John. - Lockwo…
Dolgoztál cirkuszban.
Szörnyszülött voltam.
Mások gólyalábon járnak. Neked nem kell.
Nem. Egy nagy, vézna szörnyszülött vagyok. És mi…
Ez finom. Mi van rajta?
Jó újra látni. Úgy látom, lefogytál.
Minden lehetséges nyílásból leszívták a zsírt.
Szerintem Jiminy Glickként a végtelenségig tudna improvizálni.
Nem igaz?
- Különleges lélek vagy. - Igen.
Nagyon köszönöm.
Még nem hallottam a nevetésed.
Magas és mély hangszíne is van.
És mindig megtalálja a megfelelő szót,
amit mélyen mondhat.
Érted? „Ginko biloba.”
Istenem, ez nem igaz.
Ez igazi dadaista szórakozás.
Ez az egész egy nagy baromság.
És a karrierünk egy ilyen bohóc társaságában telik.
- Kösz. - Interjú vége. Ennyi.
Istenem!
Hívjatok valaki mást!
Ez egy igazi punk karakter.
Mi a bajod a nácikkal?
Hogy mi a bajom velük?
- Mindig szidod őket… - Mi a bajom velük?
Mindig a nácikat szidod.
Úgy tűnik, Mel Brooks csak a nácik szidásához ért.
- Nem akarsz a címlapokra kerülni, ugye? - Nem akarom, de amikor otthon látom…
Amikor…
De Jiminyben van egy finom vonal is.
Egy lágy, empatikus oldal
és sokszínű karakter.
A komédia minden formája megvan Jiminyben.
Folyamatosan érdekessé kell tenned magad.
Azt kell mondanod: „Ez nekem szórakoztató.
Alig várom, hogy csináljam! Ez munkára sarkall.”
Meg akarom mutatni a barátaimnak.” Ez kell hozzá.
Ez nagyon szórakoztató volt.
Ez volt a legőrültebb interjú, amit valaha adtam.
2003 karácsonya van.
Idén a 14 éves Henry Short díszítette fel a fát.
Jól néz ki.
- Így? - Aha.
Mindig van karácsonyi buli, amin sokan fellépnek.
Van itt még valaki?
Marty nyitja a műsort,
aztán kommentálja, amit csináltál,
mintha nem éreznéd elég szarul magad.
Emlékeztek a Reszkessetek, betörők!-re?
Biztos voltak mások is.
Hölgyeim és uraim, Mr. Danny Aykroyd!
Én vagyok Glenn Frey, a boldog sas.
Sally Field, hölgyeim és uraim!
Ez az!
Így!
Sally Fieldet látjátok!
Itt van a legnagyobb pacák. Steve Martin énekelni fog.
Néha azért melós volt.
Egyszer hat hónapig tanultam az Auld Lang Syne-t bendzsón.
Most ki kell találnom, mit fogok énekelni.
Nem mehetek csak úgy sajtos makarónit enni, mint mások.
Nekem énektanárt kell fogadnom.
A karácsonyi buli olyan népszerű lett, hogy kinőtte a házukat.
Azt kérdeztem: „Nancy, hogy szűkíted le a vendéglistát?”
Azt felelte: „Aki nem tudja a gyerekeim nevét, az nem jöhet.”
Jön a vihar.
Közeledik.
Hallottad ezt?
Elhozzam a gyerekeket?
Igen, most nem akarok vezetni.
Jó, rendben.
Hívd fel inkább!
Akkor vacsorázzunk a klubban!
Jó ötlet.
Rendben. Felhívod őket?
Istenem!
Édes jó Istenem!
Én…
Én nem így nézek ki.
Nancy!
A telefon!
Hallottam egy pszichológustól, hogy egyes párok közvetlenül kapcsolódnak egymáshoz.
Más párok pedig dolgokon keresztül.
A két típus másképp kapcsolódik.
Ők így kapcsolódtak.
Nancy mindent viccesnek talált, amit Marty mondott.
És őszintén nevetett mindenen.
Nem úgy nevetett, mint egy feleség. Hanem úgy, mint egy személy.
És elismételtette vele.
Ő volt Marty legnagyobb rajongója.
Nincs ennél meghatóbb, ha visszanézed a videóit.
A kamera őt mutatja, ahogy nézi Martyt,
és ahogy féktelen nevetésben tör ki.
Nem azért, hogy hízelegjen, hanem mert úgy érezte, hogy a férje a legviccesebb.
Anya apa táncát nyomja.
Nem tudom úgy, mint te. Mi a másik?
2007-ben azt hitte, hogy sérve van.
Elment orvoshoz, aki azt mondta: „Szerintem sérv, de meg kéne röntgenezni.”
A vizsgálat kimutatta, hogy petefészekciszta.
Valaki rögtön felhívta a hírrel a National Enquirert.
És le is hozták.
Bernie Brillstein, a menedzserem hívott, és azt mondta: „Kölyök, két hírem van:
A rossz: az Enquirer harmadik oldalán van. A jó hír az, hogy jó a kép.”
Pár nappal később a vizsgálat igazolta, hogy rákos.
Marty akkoriban dolgozott.
A család, Nancy és mindenki azt mondta:
„Nem hagyhatod abba a munkát a betegség pusztító hatása miatt.”
Akkoriban kellett forgatnom A hatalom hálójábant.
Az ügyfeleim nem bűnösök.
Senki sem tudta, mi van. Glenn meg azt mondta: „Itt van Marty!”
Én meg: „Egy pillanat! Átöltözöm.”
Eljöttek hozzánk vacsorázni.
Nancy azt mondta: „Gyere a hálóba!”
Szóval bementem vele a hálóba,
mert megkért rá.
Azt mondta, rákos. És elmondta, mi a helyzet.
„Oké. Minden rendben lesz.” Elmondta a tényeket.
„Csak akartam, hogy tudd.” Én meg: „Oké.”
Visszamentünk vacsorázni.
Reménykedtünk, hogy minden rendben lesz.
Akkor, az elején még nem tudtuk.
Egy idő után már tudtuk, hogy nem fog sikerülni.
Nancyt dicséri,
hogy továbbra is olyan volt, amilyen,
rettenthetetlen, elszánt… Ismered, tudod, hogy elszánt.
Igazi harcos.
A csaj bármire képes volt. Bármire.
Úgy állt a dologhoz, hogy: „Nem érdekel a rák. Így fogom élni az életem.”
Nagy fájdalmak közepette is teniszezett.
A Meghitt révben voltam, amikor…
Azon a nyáron halt, amikor szeptemberben meghalt.
- Szia, drágám! - Szia, bébi!
- Jól érezzük magunkat. - Jó.
Próbáltuk átvenni a hangulatát.
Ő adta meg az alaphangot.
Általában pozitív volt.
Amikor megbetegedett, azt mondta: „Le fogom küzdeni.”
Ha új kemoterápiás koktélt kapott, mindenkinek azt mondta, hogy meggyógyult.
Egyszer utánaolvasott a neten, és azt mondta: „Ezt nem csinálom többé.”
Nem akart tudni róla.
Folytatni akarta, amíg csak lehetett.
És Marty tökéletes partner volt, mert hagyta neki.
Rendkívüli volt ezt látni.
Énekeld, Nan!
Feledhetetlen
Minden tekintetben
És örök
Így maradsz meg nekem
Steve Martin írt egy dalt Nancy Shortnak, aki egy éve halt meg.
A barátomnak, Marty Shortnak ajánlottam…
Sajnálom. Semmi baj.
Bocsánat.
Eljátszom nektek.
Mint minden családban, a veszteség egy olyan dolog, amivel meg kell küzdeni.
Mindannyiunkkal megtörténik. De ünnepelni kell,
életben tartani a hangját, soha el nem engedni.
El sem tudtam képzelni Martyt Nancy nélkül.
Igen.
Hogy fogja tudni folytatni nélküle?
Hogy fog így viccelődni?
A NEVETÉS HÁZA
Először a gyerekei életébe vetette bele magát.
Aztán a munkájába.
Néztem Martyra, és azt gondoltam: „Már megint ezt kell átélnie. Jézusom!
Elég ebből!”
Mostanában sokat beszélgetünk Nancyről.
Nem kerülgetjük a témát.
Néha, amikor telefonál, és róla beszél,
és nem értek vele egyet, mondom, hogy adja át a telefont Nancynek.
„Tudod mit? Ő más véleményen lenne.”
Humorral kezelte a dolgot, kereste a nevetés lehetőségét.
Remélem, elmondod, milyen fontos a nevetés!
Próbáltam segíteni neki.
Hogy rendben legyenek.
Szia, videó!
Amíg újra talpra nem állnak.
Sokat dolgozott.
Ünnepi időszak
Mit művelsz?
Elmondta, hogy amikor úton volt,
olyankor nem volt Nancy mellett.
Így a veszteség kevésbé volt kézzelfogható,
amikor dolgozott,
mintha otthon lett volna egyedül.
Nem tudom, mi lenne, ha nem lenne mindig úton.
Szerintem ha feladná, úgy érezné, hogy cserbenhagyta Nancyt.
Találkoztam vele.
Nem tudtam, hogy akkor pár éve vesztette el a feleségét.
A másik fele eltűnt.
Így magyarázta el Lorne Michaels, mekkora veszteség ez.
Egy élő közönség előtti, ostoba szitkomra készültem,
de furán álltam hozzá.
Már-már giccses volt,
de mégsem.
A dekorosom feng shuit akart, de én csak Wang Chungot.
Él! Életben van!
Néha írtam neki.
Azt mondta: „Ez hülyeség.”
Én meg: „Nem az a legokosabb, ha valami hülyeséget csinálunk?”
Mire ő: „Akkor tegyek fel egy nagy, vörös parókát, és fussak körbe?”
Egy részem azt kérdezte: „Megtennéd?”
Nem jött át, amit mondani akartam vele.
A folyosón találkoztunk, amikor rosszak voltak a kritikák.
Megfogott, és azt mondta: „John, ez ilyen.”
Azt mondta: „98%-ban kudarc az egész.”
És ezt komolyan gondolta. „Ilyen a mi szakmánk.” Ezt mondta.
Semmi sem működik, aztán valami igen.
Marty most elfoglaltabb, és nagyobb a kereslet iránta, mint valaha.
Ő felelős azért, ami a streaming televíziózás történetében sorsfordító.
És mellette Steve-vel csinálják a műsoraikat.
Nem azért csinálja, hogy a csúcson maradjon,
hogy megtömje a zsebét, vagy hogy köztudatban maradjon.
Neki nem erről szól.
Marty azért teszi, mert lehetősége van jól érezni magát.
Ne szeressetek már!
Köszönöm. Martin Short vagyok, az e heti műsorvezető.
Sziasztok!
Én a színész, komikus, filantróp
és díjazott felnőttfilmes sztár, Martin Short vagyok.
Mindig azt kérdezik tőlem: „Marty, honnan van ennyi energiád?”
Általában azt mondom nekik: „Húzzatok a búsba! Köszi.”
Kihangosítalak.
- Igen? - Steve Martin van a vonalban.
Szia, Marty!
Szia, Steve!
Csak azért hívlak, hogy elmondjam, nem kedvellek se téged, se a barátaidat.
És ezért fel kellett hívnod?
Nem, csak remélem, hogy nem veszed fel ezt.
Nem, nem vesszük fel.
Oké. Egyébként rémesek vagyunk.
- Igen, bukunk. - Tudom.
Tudjuk, akár a show-bizniszben vagyunk,
akár nem, hogy van olyan barátunk, akivel egy év után ott folytatjuk, mint előtte.
Emlékszel a filmes akciónkra?
- Szerinted az működne? - Működnie kell.
Volt egy fesztivál, ahol interjúztattuk egymást.
Kérdeznék valamit. Te parodizálsz, én nem.
Újrázni akartunk. Tudtam, hogy Martynak van egy szólóshow-ja.
Nekem meg volt egy zenés komédiaestem egy bandával.
Gondoltam, megpróbálhatnánk összehozni ezeket.
Úgy neveztük a műsort: Ha spóroltunk volna, nem lennénk itt.
Tudják, mi a jó abban, hogy Marty Shorttal turnézom?
Nincsenek lesifotósok.
Van bennetek bármiféle félelem, amikor kijöttök a színpadra?
- Nincs. - Nincs.
Nem unalmas ez a válasz?
Én kicsit idegesebb vagyok, mint Marty. Ő nagyon laza.
- És tudod, miért idegesebb? - Érdekel.
- Laza vagyok… Ez poén. - Ja.
Ezért nem keresek sokat, mert Steve-nek tényleg fontos.
Ha Steve-re gondolok, ami nem gyakori,
de amikor mégis,
az az egy dolog jut eszembe róla,
hogy mennyire hihetetlenül sápadt a való életben!
Mintha kísértene valaki.
Tisztára Anderson Cooper, aki szilveszterkor megfagyott.
Tudjátok, hogy egymást sértegetve poénkodunk?
Azt ő kezdte el.
És úgy gondoltam, hogy ez jó móka.
Elkezdtem visszavágni, mire ő is.
Azóta így beszélgetünk.
Amikor elkezdtük a Gyilkos a házbant,
és Selenával dolgoztunk, akit nem ismertünk,
és Marty és köztem már megvolt az összhang,
így elütöttük az időt a felvételek között.
Eltelt pár év, és észrevettem, hogy Selena is csinálja.
- Hogy jutottál be? - Nyitva volt.
Nem zárom az ajtót. Soha.
- Ez őrület. - Jó szomszéd vagyok.
Egy gyilkos lakik az épületben.
De vén pasiknak csak a vastagbélrák és a társadalmi változás ijesztő.
Ez szomorú.
Marty szerint hihetetlen, hogy ezt csinálhatjuk.
„Vicces emberekkel lóghatok,
és végignevetem a próbákat.”
Steve úgy érzi, ez egy fontos pillanat.
Erről ennyit.
Fordítsd magad felé, Marty!
- Takarásban voltam. - A kamerától.
Martyval szeretjük tökéletesíteni a poénokat,
hogy tűpontosságúak legyenek.
Hogy szinte tökéletesek legyenek.
És ezen a pontosságon belül vannak variációk.
Mi?
Úristen, Mayberry!
- Ez nem rossz. - Ja.
- Tudod, mondanék valamit… - R.F.D.
És az, hogy: „Te jó ég, Opie!”? Vagy…
Richie Cunningham? Az volt a karaktere a Happy Daysben.
De az Ollie és Ron-Ronra hajaz.
Csak annyit mondok: „Mi?”
A szupersztár! Megcsináltad.
- Igen. - Oké.
- Elölről. - Tényleg?
Szegény fickó!
Bizony.
Tudod, mi örökre barátok leszünk.
Jól vagyok. Nem kell szépeket mondanod.
Főleg ne szemkontaktust létesítve.
Mi lenne, ha a menü mögé bújnánk?
Az működhet.
Ha ettől jobban érzed magad,
megadhatlak vészhelyzet esetén értesítendő személyemnek.
És mehetünk együtt béltükrözésre.
Leállni nem is opció.
Szeretném azt hinni, hogy életem utolsó napján
a legjobb formámat hozom.
Marty megmutatta,
hogy nagyon fontos, hogyan viselkedsz az életben
és hogyan éled meg a dolgokat.
Marty érti, milyen az élet.
A komédia világában nincs nála gyorsabb.
Nincs nála okosabb. Nincs nála viccesebb.
Azzal a képességgel született, hogy kapcsolódni tud másokhoz.
Ha leírod azt, hogy Ö-R-Ö-M, az egy állandó állapot.
Tudod, ez egy állandó. Ez a fénysebesség.
Marty az öröm sebességével működik.
Szia, drágám!
Milyen csodás napunk van!
Michael és Brian Short.
Vigyázzatok a pocsolyákkal!
A szerettem a Meghitt révben vannak.
Hűha! Tudod mit?
Le vagyok nyűgözve.
- Szia, Marty! - Szia!
- Szia, drágám! - Szia, édesem!
Te engem veszel, én meg téged.
Ez egy sajtótájékoztató, gyerekek.
És mindenki imád.
Mit csinálsz? Azt a fejet vágod?
- Szia, Danny! - Szia!
Szia, kapitány!
És itt van a csodálatos Catherine O'Hara. Gyerünk, bébi!
Hahó, ese!
Dave, nőj már fel!
- Andrea, nézd anyu seggét! - Olyan kövér!
Milyen a nyaralás, Stevie?
Fogadós, még egy bort!
A kutyák nem kedvelnek, Marty. Nem tudom, miért.
- Tényleg? - Igen, szerintem nem.
Talán… Hadd nézzem!
Gyerünk, kicsim!
Boldog hálaadást!
Hagyd abba!
Szia, anya!
Ezek voltak a hírek. Később beszélünk.
És…
Viszlát!
Most boldog vagy, apa?
Igen.
Jiminy, annyi mindenkit meginterjúvoltál már!
De Martin Shortot még soha.
Nem találom őt érdekesnek.
Azokat az embereket, akik túltolják,
és kétségbeesetten vágynak a megerősítésre anélkül, hogy okot adnának rá,
számomra sértőek.
Dokumentumfilmet csinálnak róla. Hallottad?
Mindenről csinálnak dokumentumfilmet.
Tudod, dokumentumfilmet készítenek
minden egyes emberről, aki valaha élt a Földön.
Szerintem Martin Short…
Háromféle hangja van, kétféle frizurája és négyféle tánclépése.
Erre nem lehet birodalmat építeni. Bár neki mégis sikerült.
De nem veszem be. Nem tetszik.
CATHERINE O'HARA EMLÉKÉRE
KATHERINE ELIZABETH SHORT EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Péter Orsolya