Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
9. ŘÍJNA 2020
DE KALB, TEXAS
New Boston, tísňová linka. Co se děje?
Potřebuju sanitku, protože začínám rodit.
Dobře. Nezavěšujte. Přepojím vás.
- Jede za mnou policajt. - Dobře. Vydržte.
Všechno bude v pořádku.
Záchranná služba.
Potřebuju odvézt sanitkou do Idabelu.
Začala rodit. Pronásleduje ji policejní vůz.
Dobře.
Pospěšte si prosím!
Jo, zastavoval ji, tak nám volala.
Slyšíme se ještě?
Co se děje?
Porodila jsem a musím se dostat do nemocnice v Idabelu za manželem…
Do Idabelu?
Jo, za manželem.
Potřebuju sem poslat záchranku.
Mám tu ženu v autě, která podle všeho právě porodila.
Dítě má na klíně. Pupeční šňůra je nepřerušená.
Nedýchá!
Dítě nedýchá. Právě se ho pokouší resuscitovat.
Nemůžete nás tam odvézt svým autem? Prosím vás!
Nemám vám jak pomoct. Potřebujete záchranku.
Mně nic není. Jen nás tam prosím co nejrychlejc odvezte.
Záchranka už je tady.
- Porodila jste? - Otočte se a sedněte si.
- Kolik že vám je let? - Dvacet sedm.
Dvacet sedm?
Myslím, že jsem ročník 92.
Dobře.
Takže jste jela do Idabelu, abyste tam porodila.
- Jo. - Dobře.
Dobře.
Nikam ji nepouštějte.
Začínám z toho mít špatnej pocit.
Nejeví žádný známky…
Nevíme, jestli nekrvácí.
Touhle dobou by už měla.
Je uvnitř.
Ale odmítá vaginální vyšetření, kterým bychom zjistili, zda nekrvácí.
Dělali jí ultrazvuk a hCG test a vypadá to, že nebyla těhotná.
Mají placentu.
- Ta žena je kde? - Na pokoji.
- Nikam ji nepouštíte? - Ne.
- Přejete si? - To je…
- Je to vážný. - Jo.
Dobře. Ano. Jste připravená?
Dobrý den.
Jak se jmenujete?
Taylor Parkerová.
Těší mě, Taylor. Já jsem Chad Dansby.
Jsem agent OSBI. Prý jste přijela se svým dítětem.
Ano.
To jste porodila v autě u krajnice?
- Ano. - Aha.
A kde přesně? Tady v McCurtain County?
Ne, v De Kalbu.
V De Kalbu v Texasu?
- Ano. - Dobře.
Udělala jsem něco? Proto jsem tady?
To dítě jste tedy porodila vy?
Ano. Já…
Jen se pro jistotu ptáme.
Pokud nám chcete cokoliv říct, můžete.
Nechápu, co po mně všichni chtěj.
Jen se snažím zjistit, kde jste přišla k tomu dítěti.
Vždyť jsem vám to řekla!
Dobře.
Co zjistí doktor, až sem přijde a vyšetří vás?
Že jste porodila?
Pozná to.
Podívá se a hned pozná, jestli jste rodila, nebo ne.
Dobře.
Takže nám potvrdí, že jste ráno porodila?
- Ano. - Dobře.
Tak jo.
Ukažte se mi. Musím vás prohlédnout.
Nevypadá, že by porodila.
- Nevypadá? - Ne.
Dobře.
Nevypadá, že by porodila.
Kde jste to dítě vzala?
Je moje!
Ne, není.
MATEŘSKÝ PUD
NEW BOSTON, TEXAS 4 546 OBYVATEL
Na maloměstě bývají lidé obecně důvěřivější.
A…
podle toho to taky vypadalo.
Podle mýho
je na světě dobrejch lidí mnohem víc než zlejch.
Ale zlo stejně existuje.
A zlý lidi, co ho páchaj, jakbysmet.
Honem!
Naše duše se nás snaží před tím zlem chránit.
Potichu nám našeptává.
Ale my ji bohužel občas neposloucháme.
Vlastně většinu času.
Je to pro nás všechny pořád dost čerstvý.
Říkáme si: „To přece není možný.
Proč jsme na ty, co nás varovali, nedali?“
Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Jaká je Taylor?
Taylor je…
Těžko hledám slova.
Není snadný ji popsat,
protože má spoustu stránek a osobností.
Taylor, kterou jsem znala, pro mě tehdy byla dobrou kámoškou.
Uměla ve vás probudit pocit, že jste nejlepší člověk pod sluncem.
Působila jako normální venkovanka. Až do morku kostí.
Prostě holka z vidlákova. A byla pěkná, takže s ní spousta chlapů hned flirtovala.
Ráda byla středem pozornosti. Miluje to.
Smyslem celýho jejího života bylo dobře vypadat a padnout někomu do oka.
A najednou poznala Wadea.
KLUK JAKO BUK Z VENKOVA BEZ DOBRÝHO VYCHOVÁNÍ ANI RÁNU
Zdá se mi to, nebo je tu děsný vedro?
Nejspíš se vám to zdá.
…dva, tři, pustíme ho!
Všechno to začlo v létě 2019.
Koukejte je trochu podpořit. No tak!
SRPEN 2019
Vzpomínám si, jak jsme se poznali.
Viděla mě na rodeu, zajímala se, jestli někoho mám,
a chtěla mě někam vytáhnout.
Byla to pěkná holka.
Jakmile někam přišla, hned to tam rozzářila.
Úsměv od ucha k uchu.
Tak jsem si říkal, proč s ní někam nezajít
a líp ji nepoznat.
Tím to celý začalo.
Přišla do práce
a byla z něj úplně paf. O ničem jiném nemluvila.
Líčila ho jako typického kluka z vesnice a velkého pohodáře, co se neštítí práce.
Zkrátka skvělá partie. Nikdy nebyl ženatý a neměl závazky.
Přišlo to jako blesk z čistýho nebe.
Ale byla do něj blázen a záleželo jí na tom, aby s ní byl šťastnej.
Nedivila jsem se, že to k ní Wadea tak táhne.
No tak, Wade. Natáčím si, jak mi ubližuješ!
Většině holek život na venkově moc nevoní, ale ona byla z jinýho těsta.
Motala se kolem koní a krav, nevadilo jí ušpinit si ruce, jezdila s traktorem.
Byli jsme pro venkov jako stvořený.
Líbilo se jí to.
Ty jo! Utíká mu! Na něj, Franku!
Furt spolu něco podnikali.
Dokonce s ním lovila. Chodili spolu na divočáky.
Nedal bez ní ani ránu.
Vypadal šťastně a všichni si ji oblíbili.
Byl jsem z ní odvařenej.
Byla s ní děsná psina.
Hned si s každým rozuměla. Okamžitě.
Když jsme se poprvý viděly, hned mě objala.
Strašně ji těšilo, že mě poznává. Měla nás všechny moc ráda.
Moje žena ji zbožňovala.
Říkala Wadeovi: „Máš kliku. Tý se drž a koukej se s ní oženit.“
Wade dělal s mým manželem, bydleli kousek od nás.
Takže k nám několikrát týdně chodili na návštěvu
a často jsme spolu grilovali.
Taylor jsem poznala, když ještě pracovala pro personální agenturu.
Ale říkala mi, že je z bohaté rodiny.
Zaslechl jsem, že snad má prarodiče,
co bydlej někde v okolí Bassettu.
Prý si přišli na velký jmění
díky ropnejm vrtům v povodí Sulfur River.
Nešlo o žádnejch pár drobnejch.
Říkal jsem mu: „Ty kráso! Wade, jestli je fakt ve vatě,
a ještě je to skvělá holka, co si se všema rozumí,
tak má do puntíku všechno, co sis kdy přál.“
Věděl jsem, že jsou bohatý, ale ne jak moc.
Tvrdila, že má díky babičce hodně našetřeno.
Říkala mi, že se kvůli penězům hádá s matkou,
protože jí je nechce nechat,
ale že jednou bude milionářka.
Aspoň to tvrdila.
Její matka ji údajně chtěla odstřihnout, aby z toho jmění nic nedostala.
Proto se vzájemně nesnášely.
Taylor mi ji líčila jako hamižnou mrchu.
MÁMA MĚ ODSTŘIHLA OD RODINNÉHO JMĚNÍ
Snažil jsem se jí bejt oporou, ale to jejich rodinný drama nemělo konce.
Podle mýho se k sobě vlastně moc nehodili.
On vyrůstal v manuálně pracující rodině a byl zvyklej vyžít z mála,
zatímco ona vyrůstala v rodině se značným jměním.
Z vlastní zkušenosti vím,
že takový vztahy většinou nemaj dlouhýho trvání.
Zničehonic prodala veškerej svůj nábytek,
kompletně vystěhovala dům, co si pronajímala,
a nastěhovala se k němu.
V tu ránu mi došlo, že to nejspíš začíná bejt vážnější.
ŘÍJEN 2019
Zvláštní bylo, že toho moc neměla.
Cestovala dost nalehko.
Řekla mi, že jelikož ji chce její matka vydědit
a nenechat jí žádnej barák ani peníze, netuší, čeho všeho dalšího je schopná.
Ale navrhla, že by se ke mně nastěhovala kvůli morální podpoře.
A tak se taky stalo.
Měla dvě děti.
Její dcera s náma normálně bydlela, ale syna jsme skoro neviděli.
Došlo mi, že když jsme spolu byly samy,
skončilo to vždycky u: „Jak se má Wade?“
Snažíme se ti opravit přívěs. Máš ho rozbitej, Wade.
Chybí ti šroub. Ale opravím to, tak se nečerti.
Zdálo se, že má srdce na pravým místě, a pro Wadea udělala první poslední.
Od posekání trávníku po uvaření večeře. To na ní podle mě zbožňoval.
Po návratu z práce na mě vždycky čekalo teplý jídlo.
Obstarala zvířata.
Co jsem řekl, to udělala. Nemohl jsem si stěžovat.
Co se k Wadeovi nastěhovala, byla u mě doma pečená vařená.
Takže jsem si toho o její matce vyslechla víc než dost.
Jednoho dne prohlásila, že si to její matka tím,
jak Taylor vyhrožovala, u zbytku rodiny rozházela
a že prý dostane od babičky víc peněz.
Měla zdědit nějakejch osm milionů dolarů.
To jen tak každej den neslyšíte.
Nevěděl jsem, co na to říct.
Ale říkala, že nám to změní život k lepšímu.
Měla za to, že jí prarodiče to jmění odkážou a Wade si začal říkat:
„Ježkovy oči, jestli je to pravda, tak jsem za vodou.“
LISTOPAD 2019
Najednou to vypadalo, že z nich vážně budou boháči,
tak začali rozhazovat.
Nakupovali, buginy a dobytek.
To byla bugina za 20,
traktor za 60 nebo 80
a do toho pickup za 87 táců.
Někde ty prachy schrastit museli.
Takovej obrovskej cadillac. Musel ho stát nejmíň 100 tisíc.
Divil jsem se, kde na něj vzal.
Řekl mi na to jen: „Znáš to, každej má svý tajemství.“
Tou dobou jsem sama zvažovala, že si pořídím auto.
Najednou zaparkovala u mě před domem a ptá se: „Co říkáš na moje nový auto?“
Tak jsem jí ho pochválila.
A ona: „Je tvoje. Koupila jsem ti ho.“
Dal to na facebook
a z fotky můžete sami vidět, že mě to úplně odrovnalo.
Rázem jsem Wadea viděla v úplně novém světle.
Jako by si zasloužil víc.
Vždycky si přál obrovský ranč
a ona mu hodlala jeho sen splnit.
Říkala, že chce koupit nějakou nemovitost a že jí je jedno, kolik bude stát.
Tak jsem jí řekl, že jsem zahlídnul jednu v Harrisu v Oklahomě…
přímo na břehu Red River.
Na podzim roku 2019 mi zavolala jistá žena jménem Taylor.
Byla mladá, měla to v hlavě srovnané,
uměla se vyjadřovat
a projevila zájem o nemovitost známou pod jménem Pecan Point.
S Wadem to spolu dopodrobna řešili
a sháněli něco, čemu sami říkali „lovecký ráj“.
Wadea nejvíc zajímala místní populace prasat divokých.
Přišla v riflích, hezky ustrojená, načesaná.
Ale farmáři a rančeři obecně
bývají lidi stojící nohama pevně na zemi,
kteří nevypadají, že by měli na nemovitost za miliony dolarů,
ale ve skutečnosti si třeba mohou takových nemovitostí koupit hned několik.
Říkal jsem si, že musela něco zdědit.
Ostatně to sama naznačila a byla připravená podat nabídku
ve výši čtyř milionů dolarů, pokud vím.
Trvala na tom, že zaplatí hotově.
Přáli jsme jí to.
Takže je tam dům, několik stodol a…
Je tam jedna velká stodola
a pak takovej provizorní rozestavěnej dům
a pak nějaká čistící linka,
ale ta není součástí prodeje.
Ten den nám to měli na rodinný sešlosti
u mý ségry přede všemi odprezentovat.
Pro Taylor a Wadea to hodně znamenalo,
tak jsme si to natočili.
Musíme to dát do pucu, ale chcem tam pěstovat pekany.
Wade se moc neangažoval, ale ona se postavila doprostřed místnosti
a byla středem pozornosti.
Moc se těšíme. Bude to pro nás velký dobrodružství.
Všichni pozorně poslouchali
a nestačili se divit.
Ty jo.
- Vypadá to fakt krásně. - Šťastný a veselý.
- Díky. - Veselý Vánoce.
Celá zářila.
Hrozně se těšila, jaká nás spolu čeká úžasná budoucnost
Ona samotná o tu nemovitost nijak zvlášť nestála,
ale věděla, že Wade by si ji přál.
Podala to tak, že to působilo skoro až normálně.
Prostě se nám splnil sen.
Znal jsem ji jen pár měsíců.
Pořád jsem se nemohl zbavit dojmu,
že se to všechno děje nějak podezřele rychle.
Jak to dopadlo s tím autem, které vám darovala?
Tři týdny jsem s ním jezdila a pak řekla:
„Potřebuju, abys ho nechala u Wadea před domem.
Staví se pro něj prodejce. Kvůli závadě ho stahujou z trhu.“
Zavolala jsem tam a chtěla nějaký vysvětlení.
A oni mi řekli: „To auto nikdo nezaplatil. Proto ho chceme zpátky.“
Propadlo leasingovce.
„Aha.“
„Dobře.“
Mámy na to maj čich. Neoblbnete je.
Jak jde o vaše dítě, probudí se ve vás jakejsi šestej smysl.
Zkrátka poznáte, že je něco špatně.
Začala jsem se bát, co bude, když se to nevyřeší,
protože jsem věděla, že na to všechno nemá.
Nemohl si to dovolit.
Podepsali rezervační smlouvu.
Za pár dnů se nám vrátila,
tak jsem ji požádal o doložení finančního krytí.
Konečně se měla dostat ke svému jmění.
Jakmile šlo o platbu v hotovosti z nějakého fondu nebo dědictví,
museli jsme být o to důkladnější.
Volal mi její právník.
Přišlo mi několik dopisů od místní bankéřky.
Často se ozývali v dost nezvyklou dobu.
Třeba těsně po páté odpolední nebo klidně v sobotu ráno.
Taylor mě propojila s Shelly Linxovou, která za ni řešila tantiémy z těžby ropy.
Opakovaně jsem se snažil Shelly zkontaktovat.
Volali jsme jí, nechávali vzkazy v hlasovce.
Načež nám Shelly e-mailem vytkla,
že se vyptáváme na příliš mnoho osobních otázek.
„Pane Lowe, bankovní údaje jsou přísně důvěrné.
Klienti si nepřejí, aby prodejce jejich banku kontaktoval
a na svém rozhodnutí trvají. S díky Shelly.“
Dostal jsem přes prsty, protože jsem si ji chtěl proklepnout.
Později nás Taylor odkázala na strýčka Butche
někde ze severozápadu.
Tenhle strýček Butch jí měl převést na účet 300 000 dolarů,
aby mohla vypsat dva šeky po 150 tisících a složit peníze do advokátní úschovy.
Ale to se nakonec taky nestalo.
Nevěděl jsem, co si mám myslet.
Dělo se toho tolik, navíc ráz naráz.
Nějak se mi to nezdálo.
Kolikrát jsem se v práci svěřoval šéfovi Rogerovi,
kterej mi říkal: „Hele, všechno má svůj důvod.
Se ženou ji máme oba moc rádi.
Nepřijde mi, že by s tebou měla špatný úmysly.
Nevidím důvod, proč bys jí neměl věřit.“
Peníze najednou nechodily, i když měly, a tak se začali hádat.
WADE SE SE MNOU NEBAVÍ.
JSEM PRO NĚJ ONUCE.
Psala mi věci jako: „Asi už mě nemiluje.
Koupila jsem mu pickup, ale s ním to ani nehnulo.
Možná chodí za jinou.“
Ozveš se mi prosím?
Několikrát jsem se ti snažila dovolat.
Potřebuju vymyslet, co mám říct Shelly.
Buď tak laskav a zavolej mi. Co nejdřív!
Neustále se bála, že o Wadea přijde.
Pracuju z domu a z okna jsem viděla přímo na jeho dům.
Wade se chystal vyrazit v bugině na farmu
a ona se mu věšela na krk.
Jako by dávala najevo: „To je můj chlap a moc ho miluju.“
Ale Wade působil hodně odtažitě.
LEDEN 2020
Jednou se u mě stavila. Ten den se zrovna několikrát pohádali.
Věděla, že jsem chiropraktik.
Přišla celá rozzářená, štěstím bez sebe.
Řekla mi: „Zeptej se mého těla, jestli nejsem těhotná,“
tak jsem se s údivem ptala: „Proč bys měla být těhotná?“
a ona odpověděla: „Prohlížela jsem se v zrcadle a změnila se mi aura.“
„Prostě to vím.“
„Jak to mám říct Wadeovi?“
„Nijak. Neříkej mu to, dokud to není jisté.“
Ale byla přesvědčená.
Jeden večer na mě najednou vybalila, že je nejspíš těhotná.
Angela ji vzala k doktorce, udělali jí test a světe div se,
vrátila se s lejstrem, kde stálo, že je těhotná.
Poslala mi zprávu: „Vypadá to, že čekám dítě.“
Tak asi blahopřeju.
Oznámili nám, že čekaj dítě. No ty jo.
Wade z toho byl trochu přepadlej. Bál se, jak mu to zamává se životem.
Nemám ve zvyku se do ničeho hnát,
natož si po pár měsících chození udělat dítě.
Ale Roger měl ohromnou radost. Angela taky.
Tak jsem si řekl, že se s tím nějak srovnám.
Psala mi: „Chci, aby ti to mimi říkalo tetí.
Budeš nejlepší tetí na světě!“
Hned šla a nechala vyrobit tričko s potiskem.
Vím, že se na to připravovala.
V ulici se pořádal blešák a měli tam dětskou židličku,
kterou hrozně chtěla.
Tak jsme ji koupili a Taylor z ní byla nadšená.
Já nikdy žádný dítě neměl. Bylo to pro mě nový.
Ona už měla dvě, tak jsem si říkal, že budu prostě dělat, co mi řekne.
Jako by cítil jistý závazek.
Velkou roli v tom podle mě sehrály ty peníze.
ÚNOR 2020
7 MĚSÍCŮ PŘED PLÁNOVANÝM TERMÍNEM PORODU
Řekla Codeymu a Stephanie, že chce slavnostně oznámit pohlaví.
Dvojitá čára!
CHCI PRO WADEA NĚCO S LOVEM DIVOČÁKŮ
JASNĚ. ŠLY BY I KRÁVY
NO JO, ŠLY
Chválila jsem jí to, ale pak jsem to řešila s Codeym
a říkám mu: „Ona asi nebude mít moc kamarádek.“
Aspoň podle toho, jak se se mnou bavila. Ale on mi na to řekl: „Buď milá.
Má tě fakt ráda, tak jí prostě uděláme radost.“
OZNÁMENÍ POHLAVÍ DÍTĚTE
Měla seznam lidí, který hodlá pozvat.
Ptala jsem se: „Ty tam nechceš svou mámu?“
„Ne, mámě o tom vůbec neříkej.
Ani náhodou. Nepřichází v úvahu.“
Taylor mi poslala lékařskou zprávu, ve které bylo uvedeno pohlaví dítěte.
Přeposlala jsem ji její kamarádce.
Stálo v ní: „Blahopřejeme, Taylor Parkerová, čekáte holčičku.“
Pořádně jsem si tu zprávu prohlídla a zarazilo mě datum.
Byla z roku 2016.
Tak jsem jí volala a ptám se: „Není to nějaká chyba?“
A ona hned: „Radši zavolám doktorce.“
Uběhlo sotva 30 sekund a volá zpátky:
„Dneska tam prý došlo ke stu nebo dvěma stům záměnám,
takže mi pošlou novou, ale pohlaví prý platí.“
Nějak se mi to nezdálo.
BŘEZEN 2020 6 MĚSÍCŮ PŘED PLÁNOVANÝM TERMÍNEM PORODU
Ta sešlost k oznámení pohlaví byla dost nucená,
ale ona z ní zjevně měla radost.
Začala ječet, tleskat
a skákat jako pominutá. Ale všude kolem ticho.
Najednou vyšli zpoza domu s teletem,
co mělo kolem krku uvázanou růžovou mašli.
Byli nadšený, tak jsem začal tleskat a bylo.
Vždycky se mi líbilo jméno Clancy.
A ona vymyslela druhý jméno.
Clancy Gaile.
Když mi to oznámil, moje reakce byla: „Zní to zajímavě.“
Řekl jen: „Mami, to jméno se mi líbí už roky.“
Vyfotíme se spolu?
Těšil se na to. Chtěl bejt táta.
Odjakživa.
Ostatně kterej chlap ne? Pár by se jich asi našlo, ale ne moc.
ZÁŘÍ 2020
Ty fotky jsem zahlídla.
Bylo na nich telátko s růžovou mašlí.
Čekali holčičku.
Bylo mi z toho zle.
Chtělo se mi z toho zvracet,
protože jsem věděla, že těhotná bejt nemůže.
Podstoupila hysterektomii.
Taylor jsme měli poprvé v péči v roce 2010,
když jí bylo tuším 17 a čekala své první dítě.
Po narození druhého potomka už další děti nechtěla
a rozhodla se podstoupit sterilizaci,
při které se přeruší vejcovody a další otěhotnění není možné.
Podepsala všechny formuláře, čekala, a když se na ni dostalo,
trvala na tom, že chce zákrok podstoupit.
O rok a půl později k nám přišla s krvácením.
Měla cystu na pravém vaječníku.
Na sále jsme zjistili, že u ní podle všeho došlo
k mimoděložnímu těhotenství v levém vejcovodu.
V takovém případě nelze plod donosit,
protože by pravděpodobně došlo k ohrožení na životě.
Tudíž jsme provedli hysterektomii a odebrali oba vejcovody a pravý vaječník.
Po provedení hysterektomie nemůže pacientka otěhotnět,
protože nemá dělohu.
VŠECHNA INTERNETOVÁ VYHLEDÁVÁNÍ VYCHÁZEJÍ ZE SOUDNÍCH DŮKAZŮ
FALEŠNÝ ULTRAZVUK
ÚPRAVA ULTRAZVUKU JMÉNO: TAYLOR PARKEROVÁ
NÁZEV NEMOCNICE: KLINIKA NORTHEAST TEXAS WOMEN'S
PŘIDAT DO KOŠÍKU
Jsme na maloměstě. Byla naší pacientkou.
V roce 2020 jsme na sociálních sítích narazili
na příspěvky týkající se jejího těhotenství.
ČEKÁME HOLČIČKU!
Když jsme zjistili, že Taylor na facebooku oznámila, že je těhotná,
nechápali jsme to, protože jsme věděli, že to nemůže být pravda.
Veřejně jsme to ale říct nemohli kvůli zachování lékařského tajemství.
Pokud nejde o skutečnost, která by ohrožovala někoho na životě,
jsme nuceni řídit se zákonem.
Ocitli jsme se v nezáviděníhodné situaci.
Já a Abby jsme věděly, že není tou, za kterou se vydává.
Když jsem Taylor poznala, okamžitě jsme si sedly.
Takřka ze dne na den se stala jednou z mých nejlepších kamarádek.
Před tím vším jsme Kenzie, Taylor a já byly nejlepší kámošky.
Taková nerozlučná trojka.
Věčně spolu. Když ne všechny tři, tak aspoň dvě.
Byly jsme jedno tělo, jedna duše.
Když jsme byly smutné, tak obě naráz, a když šťastné, tak taky.
Ale hrozně jsem se o ni bála.
Byla to skvělá kamarádka, jenže byla věčně nemocná.
Neustále se s něčím léčila. Měla spoustu různejch diagnóz.
Pořád lítala po doktorech.
Věčně jsem vídala její selfíčka z nemocnic.
Taylor se mi svěřila,
že jí diagnostikovali roztroušenou sklerózu.
Taky měla rakovinu, aspoň co vím.
Jednou jí tuším objevili nádor na mozku.
Prodělala mrtvici.
Všechno souviselo se vším.
Byl toho plnej facebook.
Následky mrtvice na ní kolikrát byly patrný.
Mumlala, měla povislej obličej.
Fakt jsem jí věřila, že ji prodělala.
S Taylor to bylo furt něco.
Na facebook neustále psala, že je nemocná nebo ji bolí hlava.
A tak pořád dokolečka dokola.
Až jsem si začala říkat, jestli si to nevymejšlí.
Co když je v tom něco jinýho?
Tehdy jsem měla sama zdravotní problémy
a bylo mi řečeno, že nebudu mít děti.
Taylor se mi svěřovala.
A když zjistila, že jsem otěhotněla, bylo to, jako by to dítě čekala sama.
Obě jsme z toho měly obrovskou radost.
Jak mi rostlo bříško, chtěla bejt takřka u všeho.
Byly jsme nejlepší kámošky, takže mi to nevadilo.
Ale jakmile Taylor zjistila, že McKenzie čeká holčičku,
začalo to bejt divný.
Chtěla dělat oznámení pohlaví a chodit se mnou na ultrazvuk.
Chtěla vědět, kdy jde na gyndu, jak je Kenzie, jak je miminku.
Chtěla moje přihlašovací údaje do těhotenský apky,
aby mohla sledovat průběh mýho těhotenství.
Bylo to přes čáru.
Chápu, že měla radost, ale nic se nemá přehánět.
Skoro jako by jí to těhotenství záviděla.
A pak se ptala, jestli by jí jedna z nás neodnosila dítě.
Prý se smířila s tím, že už další dítě neporodí.
A tak se obrátila na nás.
Nabízela nám za to přes 50 000 dolarů.
Proč chceš další dítě,
když se pořádně nestaráš ani o ty dvě, co už máš?
Tehdy jsem se začala od Taylor poprvý distancovat.
Začala mě děsit.
Byla mým těhotenstvím úplně posedlá. Musela jsem ji odstřihnout.
A pak jsem zahlédla na jejích sockách, že s Wadem čekaj miminko.
Jakmile jsme se s ní přestaly kamarádit,
mohla najednou začít spřádat všechny ty lži nanovo.
On o její hysterektomii vůbec nevěděl.
Po slávě s oznámením pohlaví jsem zavolala do laboratoře a řekla:
„Dobrý den, někdo, koho znám, využil vašich služeb.“
Přečetla jsem jim tu zprávu a dozvěděla se, že nic takovýho neposílaj.
Tak jsem volala na kliniku a tam se mě vedoucí kanceláře ptala,
jestli jí můžu říct, jak se dotyčná jmenuje.
Tak říkám, že Taylor Parkerová.
V souladu se zákonem jsem jí řekla,
že se k tomu nemohu vyjadřovat, protože jde o naši bývalou pacientku.
„V reakci na váš dotaz řeknu jen: dejte na svou…
…intuici. Řiďte se instinktem.“
Dál jsem to nekomentovala.
S Connie jsme začaly řešit,
že spousta toho, co nám napovídala, si odporuje.
Každej den jsme se bavily o tom, co novýho zjistila.
Na některejch klinikách, který údajně navštěvovala,
nám sice nic neřekli, ale naznačovali, že jsme možná na něco káply.
Dokonce jsem se Angely ptala, jestli s ní tehdy byla v ordinaci.
Prý ne.
GRAVIDITA POTVRZENA
Vysedávala u toho kolikrát až do půlnoci.
Chtěla tomu přijít na kloub.
Ze začátku jsem se snažil bejt milej. „Zlato, proč seš ještě vzhůru?“
„Jenom si projíždím Taylořiny…“
„Proč to do prdele děláš? Co se děje? Sakra práce. Neser se do toho.“
Přemýšlela jsem…
jestli mi nepřeskočilo.
Proč by to všechno dělala, kdyby nebyla těhotná?
Na oznámení pohlaví dorazil i její táta a děti.
V hlavě si říkáte,
že kdyby to nebyla pravda, tak by je přece nezvala.
Věděli by to.
Musí bejt těhotná, jinak by to už dávno prasklo.
MÁŠ POCIT, ŽE JE TO NĚJAKÁ HRA, WADE?
KLIDNĚ ZNIČÍM I TEBE.
BEZTAK JI NEMILUJEŠ. NESNÁŠÍŠ JI!
Když jsem byl v práci, začaly mi chodit divný e-maily a textovky
z různejch neznámejch čísel.
STEJNĚ TU TLUSTOPRDKU NECHCEŠ
Mně i Taylor. Takřka každej den. Jednou mě, pak zase jí.
NESNÁŠÍ TĚ. ON I CELÁ RODINA.
Ty zprávy mu chodily tak nějak náhodně,
ve dne v noci.
A nešlo o jednu dvě. Denně jich přišlo klidně deset.
Kdo může něco takovýho napsat?
Byly to ohavnosti.
STRČ TAYLOR ZE SCHODŮ, AŤ MÁŠ OD NÍ I DĚCKA KLID.
Mně přišla zpráva na pracovní e-mail.
Najednou se to začalo týkat i nás.
Stálo v ní: „Hele, o Taylor nic nevíš.
Nesnaž se jí suplovat matku.
Doženu ji do takovejch stavů,
že si něco udělá – ostatně nebude to poprvý.
A jestli se nezabije, aspoň od ní odeženu Wadea.“
Říkala jsem mu: „Wade, nějak se mi to nezdá.
Nepřijde mi to normální.“
Najednou za mnou přišel a říká: „Přečti si, co mi chodí.“
VŠECHNO TO PŮJDE ZA TAYLOR.
HACKLA JSEM JÍ PRACOVNÍ POČÍTAČ
„Dneska jsme se dozvěděli, že to posílá její matka.“
PŘÍSTUP ODEPŘEN
Jednou večer mi najednou volala, byla silně rozrušená,
brečela, líčila mi, jak se její matka zničehonic vrátila na scénu
způsobila jí celou řadu problémů a oznámila mi, že z toho nic nebude.
MUSÍME OD NÁKUPU UPUSTIT.
Byla velice rozrušená, když nám vysvětlovala, že je po všem,
že tu nemovitost nebude moct koupit.
Její matka údajně vyrazila do banky
a postarala se o to, aby se k těm penězům nedostala.
Najednou byla její máma zpátky ve hře
a zosnovala ďábelský plán.
UDĚLALA JSEM Z NÍ LHÁŘKU A VYŠLO TO.
PŘITOM CELOU DOBU NIC NETUŠILA.
Řekl jsem jí, že mi to nejde do hlavy.
Že nechápu, proč se nedokážou nějak usmířit.
Ale když se její máma dozvěděla, že čeká dítě, prý ji to naštvalo.
Bála se, že by si jednou mohlo nárokovat část dědictví.
Řekla mi: „Já tě varovala, že se neštítí ničeho.“
Strašně ho to mrzelo.
Štvalo ho, že musí všem oznámit, že z toho nakonec nic nebude.
MOJE MILOVANÉ MIMINKO ROSTE
A jako by toho nebylo málo,
Taylor dál předstírala, že jsme šťastná rodinka.
Psala o průběhu těhotenství, fotila se s rukou na břichu.
TAHLE MAMINKA CELÁ ZÁŘÍ
GLANCY GAILE VÁS BUDE MILOVAT NADE VŠE NA SVĚTĚ
Všichni viděli jen to, co dává na socky. Usměvavý tváře a vztah plnej lásky.
V hlavní roli Taylor lačnící po uznání.
S Taylor se znám ze střední.
Dost si zakládala na vzhledu, hlídala si váhu.
Ale měla hrozně nízký sebevědomí.
S klukama se většinou seznamovala online.
Prosila holky, aby se jí vyfotily od krku dolů.
Nebylo jí blbý říct jim,
že jejich fotky pošle klukovi, se kterým si píše.
V klidu je poprosila, aby se jí vyfotily,
a pak ty fotky posílala náhodnejm klukům a vydávala se za ně.
Vůbec nepřemejšlela, jak se budou tvářit, až ji uviděj.
Krátce předtím, než jsme se poznaly, výrazně zhubla.
Podstoupila…
tubulizaci žaludku.
V jednu chvíli si stěžovala na povislou kůži a nadávala,
že by se z ní nejradši vysvlíkla.
A rázem byla plná sebevědomí a nic ji nemohlo rozhodit.
Taylor byla v letech 2018 a 2019 mojí kolegyní.
Pracovala jsem jako koordinátorka náboru. Přišla mi pracovitá. Věděla co a jak.
Byla učenlivá.
Nebylo to pro mě nejsnadnější období.
V únoru 2018 jsem totiž přišla o svou nejmladší dceru.
Takže jsem se z toho snažila vzpamatovat a zaměstnat se prací.
Když jsem měla špatný den,
Taylor mi vyprávěla, že taky přišla o holčičku.
Narodila se jí s poškozením mozku.
Věděla, jaké to je držet v náručí dítě, které…
Nesmírně jsem si toho vážila,
protože ostatní si nedokážou představit, jaké to je.
Člověka to semele.
Proto jsem měla pocit, že si vzájemně rozumíme a chápeme se.
Jenže to samozřejmě taky nebyla pravda.
Napodobovala ostatní ve všech aspektech života.
I mě a spoustu toho, co jsem zažila.
Skoro jako by si musela půjčovat střípky skutečnejch životů ostatních,
aby bylo v tý její prázdnotě aspoň něco uvěřitelnýho.
Tvrdila, že porodila holčičku s poškozením mozku,
která ji následně stejně jako mně umírala v náručí, jenže to byla lež.
Já to s dcerou zažila.
Neměla právo to zneužít a manipulovat mnou.
Podle mě je to neospravedlnitelné.
Později jsem zjistila, že vůbec neplní svoje pracovní povinnosti.
Nedomlouvá schůzky s uchazeči, nepřijímá žádosti.
V podpisu e-mailů uváděla moji pozici bez vědomí nadřízeného.
A tak ji vyhodili.
Tou dobou si taky začala přivydělávat focením.
Hlavně o víkendech.
Fotila svatby, oznámení zásnub, rodinné portréty, šťastné okamžiky.
Převážně rodinné události, ale ty šťastné, velké, zásadní.
Jako by toužila být jejich součástí…
ZÁŘÍ 2019
Moje dcera Reagan měla na svatbě fotografku.
Ptala jsem se jí, jak na ni přišla a co už v minulosti fotila.
Říkala mi, že dala na doporučení kamarádky.
Chtěla někoho levnějšího
a tahle fotografka byla ideální. Jmenovala se Taylor Parkerová.
Byla to velice zdvořilá mladá dáma, moc pohledná.
Vlastně mi dost připomínala Reagan.
Momentky, které na Reaganině svatbě zachytila, byly naprosto překrásné.
Taylor se tam všem představovala
a líčila jim, kdo je a co tam dělá.
Nepůsobilo to, že ji skoro neznáme.
Spíš jako by byla jednou z družiček. Byla na všech našich selfíčkách.
Vyptávala jsem se jí, odkud je a tak.
Reagan zmínila, že řeší tuším nějaké nepříjemnosti s bývalým manželem.
Že na tom zkrátka není dobře, tak se ji snažila zapojit,
aby ji přivedla na jiné myšlenky.
Sblížily se, staly se z nich víc než jen známé
a Reagan ji pozvala i na večírek po skončení hostiny.
Začlenila ji do naší holčičí party.
Dodneška si ty fotky prohlížím a vzpomínám, jaký to byl úžasný den.
O Taylor nemohl tehdy nikdo z nás říct křivého slova.
ČERVEN 2020 3 MĚSÍCE PŘED PLÁNOVANÝM TERMÍNEM PORODU
OBJEDNAT LEVNÉ SILIKONOVÉ TĚHOTENSKÉ BŘICHO
KUP TEĎ
Chodila na kontroly,
ale já jsem s ní tehdy nemohl kvůli covidu.
A když už jsem s ní jet chtěl, řekla, že doktor zrovna nemůže.
A musela se přeobjednat.
A začala aspoň vypadat těhotně?
Něco málo přibrala,
ale bříško nijak zvlášť vidět nebylo…
na to, v kolikátým byla údajně měsíci.
Ale na fotkách na facebooku těhotně vypadala.
KOVBOJKA CLANCY GAILE JE DNESKA JAKO PYTEL BLECH
Přišla ke mně a říká: „Sáhni si.“
A děťátko zrovna koplo.
POZORNĚ SE DÍVEJTE
Cítila jsem to já i můj manžel.
A proč byste to zpochybňovali?
Taylor je měla oba omotaný kolem prstu.
Roger do něj začal hustit:
„Koukej se pochlapit. Musíš se o ně oba postarat.
Je to i tvoje dítě. Moje žena cítila, jak kope.“
Kolikrát jsem viděl nějakou fotku.
Steph přišla: „Podívej se. Tady je jak vyžle.
Přitom před pěti dny vypadala, že bude každou chvíli rodit.“
Bylo to totálně ujetý. Na palici.
To léto jsme spolu netrávili moc času.
Vůbec se přede mnou nechtěla svlíkat.
Že prej má ošklivý strie.
Jak se lehlo do postele, šlo se spát.
Stěžoval si mi, že se jí nemůže pořádně ani dotknout.
„Codey, už jsme spolu čtyři nebo pět měsíců nespali.“
„Děláš si prdel?“
Kolikrát se zavřela v koupelně a několik hodin z ní nevylezla.
Wade si hleděl svýho.
Nebylo to tak, že by přišel z práce domů a byli spolu.
Každej den se něčím zaměstnal.
Neměl příležitost si chvíli sednout a uvědomit si, co se děje.
FOTOGRAFKA KELLEY MAE
Měla fotky z ultrazvuku i umělý břicho.
Všichni jí to prostě věřili.
Byla ochotná udělat pro to cokoliv.
Hlavně aby jí mužskej nikam nepláchnul.
SRPEN 2020 1 MĚSÍC PŘED PLÁNOVANÝM TERMÍNEM PORODU
Jsem westernová fotografka.
Fotím kovboje a kovbojky.
Důchodce, miminka, zásnuby, těhulky, svatby,
ale ve westernovým stylu.
Taylor Parkerová se mi ozvala s tím, že má zájem o těhotenský focení.
„Vaše westernové fotky mě naprosto očarovaly.
Sama jsem fotografka
a měla bych zájem o westernové těhotenské párové focení.
Líbilo by se mi ležet na zádech na koni s břichem nahoru,
zatímco by Wade koně držel a díval se na mě. Jenom nápad.“
Byla z těhotenství úplně nadšená.
Přišlo mi, že jí to focení baví.
Působila hodně sebevědomě.
Byla šťastná, až nadšená.
Použila jsem dýmovnici a oni dělali, že spolu cejchujou dobytek.
Ten kouř byl růžovej. Vypadalo to skvěle.
Říkala mi, že už se těší, až bude zase vypadat normálně.
Stěžovala si, že dost přibrala. Ale slušelo jí to.
Aspoň podle mě.
To focení jsme si všichni moc užili.
Bavili jsme se, smáli se.
Když odjeli, říkala jsem manželovi: „Ježiši! Ty byli super!
Byla strašně bezprostřední. Oba úplný zlatíčka!“
A najednou tohle.
Na těch fotkách měla samozřejmě pupek jako hrom.
V tu ránu mi píše švagrová:
„Panebože, říká ti něco jméno McKenzie Brightová?
Zná se s Taylor. Musíš jí napsat.“
Stephanie se mi ozvala s tím,
že se mě musí na něco zeptat.
Řekla mi: „Taylor nemůže bejt těhotná. Podstoupila hysterektomii.“
„Prostě nemůže mít děcko. Tečka.
Není na to vybavená.“
Najednou…
to bylo venku. Všichni, co se to dozvěděli,
začali rozhlašovat, že nemůže bejt těhotná.
Ale udělala znova to samý. Vyhlídla si osobu, kterou už znala,
ale nebyla s ní v bezprostředním kontaktu, aby mohla v klidu dál vykládat svoje lži.
Tentokrát se přisála na Reagan.
Už mě netoč!
Úplně to mám před očima.
Vycházely jsme z ordinace, Reagan cinkla na mobilu zpráva
a povzdechla si. Tak se ptám, co se děje.
„Lidi dávají Taylor bídu a tvrdí, že není doopravdy těhotná,
že si to jenom vymyslela.“
„Ale proč? Proč to dělají?“
“Já nevím, mami. Znáš to. Lidi jsou různí.“
Když byl někdo na dně a potřeboval vrbu, našel ji v Reagan.
První dcera se jí narodila už v 17.
Tehdy jsem to nenesla dobře. Zklamalo mě to.
Zuřil jsem. Byl jsem fakt naštvanej.
Věděl jsem, jak to dokáže člověku změnit a zkomplikovat život.
Já byla naprosto nadšená, protože jsme obě děti milovaly.
Mámou chtěla být odmalička.
Jako by k tomu byla předurčená. Bylo to její poslání.
Byla to ta nejlepší máma, jakou jsem kdy poznal.
Bylo jí jedno, že jí je teprve 17. Vůbec to neřešila.
Ano, chtěla být úspěšná, ale hlavně chtěla být matka,
úspěšná matka.
Na. To je pomeranč.
Jakmile se jí narodila holčička, úplně rozkvetla.
A pak poznala Homera.
Tuším někdy v květnu nám řekla, že je znovu těhotná.
Moc jsme jim to s Homerem přáli.
Oba se neskutečně těšili. Bylo to na nich vidět.
Tipovala jsem další holčičku.
Co mám v bříšku?
Mimi.
Jaký mimi?
Bráchu, nebo ségru?
Ségru.
Jo! Ségru!
Tehdy neměl nikdo z nás tušení, co má za lubem.
Dřív nebo později bude muset na oko potratit.
Jinýho konce to přece mít nemůže.
Prostě řekne, že potratila.
A bude… vymalováno.
Ale na to nikdy nedošlo.
O hysterektomii jsem slyšela, ale neměla jsem žádnej papír od doktora,
nemohla jsem za ním jít a dokázat mu, že ho tahá za nos.
Tak jsem se ho aspoň vyptávala a on jí moje otázky tlumočil.
Jenže ona vždycky věděla, co říct. Na každou otázku měla odpověď.
Probíhala mezi náma taková přetahovaná.
Říkala mi: „Tvoje máma nám prostě nepřeje štěstí.
Nevěří mi.
Ale já udělám všechno pro to, aby nám to vyšlo.“
Connie si to nechtěla u Wadea rozházet, tak si dala pohov a přestala to řešit.
Mně to nedalo a napsala jsem jí: „Celou tu dobu mi akorát lžeš.“
A když jsem jí to všechno shrnula, přišlo mi: „Tak já ti řeknu, jak to bylo.“
MÁMA PLATILA LIDEM, ABY O MNĚ ŠÍŘILI LŽI.
Všechno, co udělala, sváděla na svou matku.
TVOJE MÁMA SI TO TĚHOTENSTVÍ VYMYSLELA, A NEVĚDĚLA, ŽE SEŠ FAKT TĚHOTNÁ?
BINGOOOOO!!!
Nedávalo to smysl.
Jestli nechtěla, abys byla těhotná, proč by falšovala ultrazvuk?
A TY PENÍZE SI TAKY VYMYSLELA A TVRDILA, ŽE JE DOSTANEŠ
Na všechno měla nějakou odpověď, byť naprosto idiotskou.
PROSTĚ JÍ HRÁBLO!!!
Sehnala jsem kontakt na někoho, kdo znal Taylořinu tetu.
A ta mi dala číslo na Taylořinu mámu.
Ozvalo se: „Já jsem tak ráda, že voláte!“
Povídá: „Taylor nemůže otěhotnět. Podstoupila hysterektomii.
Ne, žádný jmění nemáme. Dědictví neexistuje.
Žádný peníze s ní neřeším.“
Tak volám Connie, že jsem volala její mámě a dozvěděla se, že takhle lhala vždycky.
Ptala jsem se jí: „Proč to neřeknete aspoň Wadeovi?“
A tehdy jsem se dozvěděla o tom s vnučkou.
Bála se, že když to prozradí,
Taylor jí zakáže se s ní stýkat
a už nikdy tu malou neuvidí.
Proto měla strach cokoliv říct.
Tak jsme mu zavolala já a říkám: „Wade, není těhotná. Nemůže mít děti.“
A slyším: „Ale může. Její máma ti lže. Nemá to v hlavě v pořádku.
Neví, co říká. Zbláznila se.“
„Ne, Wade, ty to nechápeš. Taylor byla na hysterektomii.“
„To ti její máma jen nakukala.“
„Není těhotná. Nemá břicho.“ Přeřvávali jsme se.
„Celý je to fraška. Ta mrcha tě tahá za nos.
Nemá ani floka. Je to naprostá nehoráznost.“
Říkal jsem mu to a chtělo se mi bulet.
Byl jsem jeden z jeho nejlepších kámošů.
Nerad tyhle věci řeším.
Ať si dělá každej, co chce.
Tak jsem si nad tím prostě umyl ruce.
Tehdy se s Codeym přestali bavit.
A já čekala…
co bude dál.
Podívej, jakej má hlad!
Kristepane!
Nechce ho nechat napít.
ZÁŘÍ 2020 3 TÝDNY PŘED PLÁNOVANÝM TERMÍNEM PORODU
Pořád jsem na to musela myslet.
Hlavou mi neustále vrtalo…
jak to celý vyřeší?
PŘÍMÁ ADOPCE NOVOROZENCE
Všichni jsme zírali na jejich dům.
Jak se to celý vyvrbí? Co udělá?
Z VLASTNÍ ZKUŠENOSTI: SEHNALI JSME MIMINKO PŘES INZERÁT
Čas utíkal a její „termín“ se nezadržitelně blížil.
Ale nic se nedělo.
NAROZENÍ CLANCY GAIL
Ve hře bylo plno věcí, který mohly porod oddálit.
Pořádně nejedla, dítě nemuselo bejt připravený
nebo mohlo bejt moc malý, ale já už nevěděl, čemu věřit.
Všichni jsme věděli, že nemůže znovu potratit.
ADOPCE NOVOROZENCŮ
Bylo nám jasné, že bude muset to dítě nějak sehnat.
A tak jsme v zájmu bezpečnosti našich pacientek a miminek
upozornili nemocnici, aby byla v nejvyšší pohotovosti.
Říkali jsme tomu růžový kód.
Domnívali jsme se, že by mohla zkusit nějaké dítě ukrást.
Prší, prší…
Najednou už to bylo deset měsíců.
Tak dlouho to normálně netrvá.
Nebo jsem o tom aspoň neslyšela.
Bydlela jsem naproti, tak jsem si je oba fotila.
Nevypadala, že by byla v desátým měsíci těhotenství.
Přestávalo to bejt uvěřitelný.
A najednou došlo ke všem těm podivnostem.
5. ŘIJNA 2020 13 DNÍ PO PLÁNOVANÉM TERMÍNU PORODU
Vzal jsem si volno v práci.
Měla jet na plánovanou prohlídku do Mount Pleasantu.
V noci mě vzbudila s tím, že cítí kouř.
Vstanu, vyjdu ven a vidím, že nám celej spodek baráku hoří.
Popadnul jsem hadici a nějak jsem to uhasil.
Ten den měla rodit. Wade si tuším dokonce vzal volno,
takže musela něco vymyslet.
Byla jsem si naprosto jistá, že to udělala ona.
Radši jsem si ustlal na gauči a někdy kolem sedmý ráno mi řekla:
„Vím, žes chtěl za chvíli vyrazit, ale do Mount Pleasantu dneska nemůžem.
Někdo jim tam nahlásil bombu.“
Policie Mount Pleasant.
Jeden muž mi právě volal a tvrdil, že je v nemocnici bomba.
Nějaký muž vám volal a tvrdil, že je v nemocnici bomba?
Ano, přesně tak.
„To není možný, Taylor. Jaká bomba?“
„Otevři si facebook, je toho plnej.“
HROZBA BOMBOVÉHO ÚTOKU
Říkala: „Někdo ráno nahlásil bombu.“
Jasně že jo. Aby ne. A ten někdo seš ty!
Bála jsem se o něj.
V tu chvíli jsem myslela jenom na jeho dobro.
Ptala jsem se ho, jestli ji miluje. „No, mám ji rád.“
„A miluješ ji?“ „Já nevím. Asi ne. Těžko říct.“
„Tak už se jí zbav!“
Až pak jsem zjistila, že si na ni došlápl a byl na ni pěkně ostrej.
Tak naštvanou jsem ji snad nikdy neviděl.
Řvala: „Už mám po krk toho, jak mi celá tvoje rodina nevěří.
Jak si dovolujou tvrdit, že jsem lhářka?
Až přijedu domů s dítětem, tak jim všem spadne brada.“
Takřka přesně její slova.
JAK NAJÍT MATKU
VIDEO CÍSAŘSKÝ ŘEZ
CÍSAŘSKÝ ŘEZ
7. ŘÍJNA 2020 15 DNÍ PO PLÁNOVANÉM TERMÍNU PORODU
Na tu středu si Reagan a Taylor naplánovaly dámskou jízdu.
Vyrazily spolu na kafíčko do Starbucksu.
DNESKA TO BYLO SKVĚLÝ!
A osmého se Taylor u Reagan stavila znova.
Chtěla si prý popovídat, protože měla den nato rodit.
A Reagan přišlo, že toho na ni je zkrátka moc.
Snažila se být tím jediným člověkem, co ji v tom nenechá.
9. ŘIJNA 2020 17 DNÍ PO PLÁNOVANÉM TERMÍNU PORODU
Tu noc jsem vstával někdy v půl čtvrtý, ve čtyři.
Měli jsme ohradu plnou divočáků, co se chytli do našich pastí.
Museli jsme je naložit, dovýzt kupci
a vyrazit směr nemocnice v Idabelu.
Ptal jsem se, jestli je připravená, ale začala, že jí není dobře
a ať jedu radši s prasatama sám
a potkáme se až v nemocnici.
Tak říkám: „Měli bysme jet spolu. Je to velká věc,“
ale trvala na tom, že když je neprodám, zbytečně přijdem o peníze.
Nechtěl jsem se s ní zase hádat.
Tak jsem ty prasata naložil a odjel.
Cesta z domu ke kupci mi zabrala možná čtyři a půl hodiny.
Zastavil jsem a ten chlap mi povídá: „Já si na dnešek prasata neobjednal.“
Tak říkám: „Jak to? Ráno jste mi psal.“
WADE, ZÍTRA MEZI 6:30 A 7 SE BUDU TĚŠIT.
Tvrdil, že mi nepsal, tak jsem vytáhnul mobil
a ukázal mu tu zprávu.
Říkal: „To není moje číslo.“
„Takže jste s Taylor prasata vůbec neřešil?“
„Řešil, ale je to už pár týdnů. Na ničem jsme se nedomluvili.“
Tak říkám: „Kdo mi to teda sakra psal?“ Neměl tušení.
Šla jsem do práce.
Seděla jsem v práci a najednou mi volá Homer
a ptá se: „Nemluvila jste ráno s Reagan?“
Tak říkám, že ne.
A on: „Aha. Já že mi psala, ale nějak se mi to nezdá.“
Tak se ptám: „Jak to myslíš?“
„No, když mi přestala psát, volal jsem jí, ale nebere to.“
Ptám se: „A není v práci?“ „Tam o ní nic nevědí.“
Ten den jsem si vzal volno. Stavil se u mě kamarád Chris.
Na první pohled obyčejnej den.
Ale pak mi volala Jessica, že Reagan nezvedá telefon,
tak jsem jí řekl, že jedem do města a můžem se za ní stavit.
Asi v půli cesty mi zase volá a říká, že naše vnouče není ve školce.
Zněla zoufale. Radši se tam sama vydala.
Když jsem vjížděla do ulice a viděla jejich dům,
zarazilo mě, že mají otevřenou garáž.
Dost mě to vyděsilo, protože vždycky zavírali.
Tak vystoupím z auta, jdu tam a na zemi vidím krvavé šmouhy.
Napadlo mě, že si asi pes poranil nohu. Víc jsem v tom nehledala.
Pootevřela jsem dveře a na podlaze krvavá stopa.
Zavřela jsem. Udělala pár kroků vzad a pak si říkám:
„Ne. Jestli je tam a něco se jí stalo, tak se neozve. Musím dovnitř.“
New Boston, tísňová linka. Co se děje?
Paní. Haló?
Pomozte mi! Moji dceru někdo zavraždil!
Dobře. Kde se nacházíte?
V ******.
- V New Bostonu? - Jo.
A co se stalo?
Netuším. Někdo se sem asi vloupal.
Je mrtvá!
- Dobře. - Je mrtvá!
Ne, nemůžu. Něco s ní je.
Co se děje?
Porodila jsem a musím se dostat do nemocnice v Idabelu za manželem…
- Do Idabelu? - Jo, za manželem.
Vezl kousek odtamtud divočáky.
Snažila jsem se za ním dojet. Můžete mu zavolat?
- Ano. - Kolik je miminku?
Nevím, asi tak 35 minut.
A vy jste ji zastavili kvůli rychlé jízdě?
Jo, jela rychle, brala to přes krajnici.
Měla zapnutý blikačky. Dokonce srazila ptáka,
uvízl jí v masce auta.
Víme majitele vozu? Jmenuje se Taylor, ale příjmení nemám.
Auto je registrováno na Wadea Griffina.
Ten je podle všeho pracovně v Oklahomě.
Je dávno…
Volala mi.
Řekla, že rodí v autě a ptala se, za jak dlouho můžu bejt v nemocnici.
- Prosím? - Kde seš?
Řeším ty prasata. Copak?
Jedem do nemocnice. Do Titusu.
Dobře, dobře. Jen to tu dodělám.
A hned ti brnknu.
Dobře.
Zatím.
To už snad není možný.
Takže jste jela do Idabelu, abyste tam porodila.
- Jo. - Dobře. Dobře. To nic.
Reagan!
Dorazili jsme.
Jessica byla na příjezdovce na čtyřech a ječela, jako by ji na nože brali.
Hned bylo zřejmý, že se stalo něco hroznýho.
Propadla hysterii.
Mluvil jsem na ni, ale nic jsem z ní nedostal.
Nebyla schopná slova.
Marcus se mě ptal, co se děje, a já jen: „Nechoď tam. Vážně. Nechoď tam.“
Ale pochopitelně…
mi to nedalo.
Marcus otevřel dveře,
udělal pár kroků vzad a dodnes si vybavuju, jak se tvářil.
Byla to… čirá hrůza.
Neustál jsem to.
Začal jsem hulákat. Ani nevím co.
Naprostej hnus. Nic horšího jsem v životě neviděl.
Na uchu jsem měla pořád tísňovou linku a vtom nám došlo,
že tam s ní byla i její tříletá dcera.
Vrátil jsem se do dveří a začal jsem ji volat.
Řval jsem asi čtyřikrát nebo pětkrát,
než se konečně ozvala.
Otočil jsem se na Chrise.
Bylo potřeba překročit její tělo.
Věděl jsem, že to nezvládnu.
Šel jsem do kuchyně, musel jsem Reagan překročit
a vstřebat všechno to… zvěrstvo.
Prolezl jsem celej dům, až jsem došel do posledního pokoje.
Reaganina dcera tam seděla na posteli, a když jsem vešel,
z reflexu se schovala pod peřinu.
Až pak mě poznala, rozběhla se
a vyskočila z postele. Sotva jsem ji chytil.
Najednou dorazili policisti.
Okamžitě jednomu říkám: „Byla těhotná.
Nevím, jestli to miminko přežilo, ale byla těhotná.
Nevím, jak dlouho tu leží, ale prosím, myslete na to.“
Musíme zjistit, jestli tam to miminko je.
Protože je tu všude spousta krve.
To bychom ji museli leda přetočit.
Dobře.
- Žádné miminko tu není. - Ne.
Není tady.
Takže byla těhotná?
Ano, ve 36. týdnu.
Najednou mi volá brácha:
„Na facebooku píšou, že jí to miminko někdo ukradl.“
„Nastávající matka z New Bostonu zavražděna: Dítě jí vyřízli z břicha.“
Tak jsme se dozvěděli, co se jí stalo.
No nic.
Je uvnitř.
Ale odmítá vaginální vyšetření, kterým bychom zjistili, zda nekrvácí.
Dělali jí ultrazvuk a hCG test, ale podle všeho nebyla těhotná.
Mají placentu.
- Ta žena je kde? - Na pokoji.
- Nikam ji nepouštíte? - Ne.
- Přejete si? - To je…
- Je to vážný. - Jo.
Dobře. Ano. Jste připravená?
Pokud nám chcete cokoliv říct, můžete.
Nechápu, co po mně všichni chtěj.
To dítě jste tedy porodila vy?
Ano.
Jen se pro jistotu ptáme.
Udělala jsem něco? Proto jsem tady?
Byl to kluk, nebo holčička?
- Holčička. - Holčička. Dobře.
Má už jméno?
Clancy Gaile.
Dobře.
Dobrá.
Tak jo.
Ukažte se mi. Musím vás prohlédnout.
Odsud žádné dítě rozhodně nevylezlo.
Nevypadá, že by porodila.
- Nevypadá? - Ne.
Dobře.
Nevypadá, že by porodila.
Taylor, tak co se doopravdy stalo?
Nic se nestalo.
Nerodila jste.
Nechte už těch blábolů o tom, že jste tam nebyla a nikoho jste nezabila.
Odpusťte si to. Víme, že jste to udělala.
Tyhle případy jsou ve skutečnosti jednoduchý.
Myslím tím vraždy.
Řeší se kdo, co, kdy, kde a proč.
Když jsem tam dorazil, šel jsem se na recepci,
kde najdu Taylor Parkerovou.
Recepční se na mě na chvíli podívala,
odmlčela se a pak ukázala prstem a řekla: „Tamtou chodbou dozadu a doprava.“
Prošel jsem chodbou, zahnul doprava
a najednou se ke mně blížili tři policajti a ptali se mě, jestli nejsem Wade Griffin.
Řekli: „Půjdete s námi. Máme na vás pár otázek.“
Doneslo se k nám, že v Idabelu v Oklahomě někoho zadrželi.
Kamarád se nás ptal, jestli nám říká něco jméno Taylor Parkerová.
Tak jsem se ptala Homera a on: „Jasně. Včera večer se u nás stavovala.“
Říkám mu, že to nejspíš udělala ona.
„To je blbost. Včera se tady spolu v klidu bavily.“
Zaslechl jsem Jessicu říkat, že jim fotila svatbu.
A světe div se, byla to ona.
Pozor na nohy.
Za žádnou cenu jí nedávejte do ruky mobil ani kabelku.
- Dobře. - Jasné?
Nepouštějte ji ani k jejímu příteli. Už je tady.
To miminko je mrtvé.
Slyšela jsem.
Dobře.
- Vy jste Wade? - Ano.
Promiňte, že jsem vás nechal čekat, ale řeším jeden telefonát za druhým.
Wade…
Taylor je ve vazbě.
Cože?
Podle všeho…
zavraždila jednu ženu, vyřízla jí dítě z břicha
a pak ho vydávala za vlastní.
Cože?
Jo.
A to dítě přežilo?
Ne. Ne, umřelo.
Prý mu naměřili slabý puls, ale nakonec nepřežilo.
Vůbec jsem nevěděl, co na to říct.
Všichni z mý rodiny měli pravdu.
Celou dobu mi to říkali, ale já se Taylor zastával.
Tvrdili, že není těhotná?
Jo.
Vůbec nevím, jak si to vysvětlit.
Tu zradu, ty ohavný lži a všechno kolem.
Tohle by mě nikdy v životě nenapadlo. Bylo to…
Nedokážu pochopit, jak to mohla udělat.
Když jsem odjel z policejní stanice a vrátil se domů,
hemžilo se to tam policajtama.
Dáváte nám souhlas s domovní prohlídkou?
Popište mi trochu váš dům. Měli jste tu zařízený dětský pokojíček?
Koupili jsme postýlku, oblečení a plíny.
Kdo to všechno koupil?
Já a Wade.
Dobře. Těšil se na miminko?
Ne.
Jak to?
Nikdy se na něj moc netvářil.
Začal jsem si v hlavě všechno přehrávat. Od prvního dne…
Celý to…
byla lež.
Následující zpráva nebude příjemná, dokonce ani na čtení.
Na východě Texasu oplakávají smrt matky z New Bostonu.
Modlila jsem se k Bohu, aby za tím nebyla Taylor.
Žena podezřelá z činu byla dnes zadržena v Oklahomě.
Úplně ve mně hrklo. Tušila jsem, o kom nejspíš mluví.
„To musela bejt ona. Že jo? Snad ne.“
V tu ránu se mi žaludek propadl tak hluboko, jak jen to šlo.
Jako by mi někdo vyrval z těla všechny vnitřnosti.
Okamžitě. Aniž by ve zprávách řekli, o koho jde, hned nám to bylo jasné.
Podle agentů vyřízla podezřelá miminko matce z břicha
a následně ho vydávala za své vlastní.
Sedmadvacetiletou Taylor Parkerovou zastavila v pátek ráno
texaská policie v De Kalbu.
Jednadvacetiletá Reagan Hancocková ani její nenarozené dítě útok nepřežily.
Skoro jsem tomu nechtěla uvěřit, protože…
by mě nikdy nenapadlo, že by mou sestru mohl někdo zavraždit,
natož někdo, koho jsme všichni znali.
Bylo náročné pokoušet se zpracovat něco tak nepochopitelného.
Otče, dnes tě znovu prosím, aby ses postaral o rodinu této mladé ženy
a jejího dítěte.
Otče, modlím se především za Homera, ale i za jeho ženu.
V moment, kdy se k tobě připojila, část jeho samotného zemřela, Otče.
Zlomilo mi to srdce.
Nejen kvůli ní samotné a mojí rodině, ale taky kvůli Homerovi.
Já přišla o sestru, ale on o svou životní lásku.
Hlavní otázka, kterou si můžete pokládat,
když někdo někoho zavraždí, je:
Proč?
ZÁŘÍ 2022
VRAŽDA S HROZBOU TRESTU SMRTI: ZAČÍNAJÍ VÝPOVĚDI SVĚDKŮ
Všichni široko daleko věděli, že to udělala.
O tom nebylo pochyb.
U soudu se podle mě nerozhodovalo o vině, ale o trestu smrti.
Dnešek se točil kolem lží, které dle žalobců Parkerová vyprávěla.
Taylořin první manžel u soudu potvrdil,
že si kdysi nacvičovala cizí rukopisy a podpisy.
Porota si vyslechla, že Parkerová objížděla doktory,
aby jí diagnostikovali nemoci, kterými údajně trpěla.
…Parkerová je lhářka a manipulátorka…
…podle makléře se pokoušela koupit nemovitosti v hodnotě 20 milionů.
Až poté, co došlo k té vraždě, jsme zjistili,
že všichni ti lidé, které jsme se snažili zkontaktovat, ve skutečnosti neexistují.
Shelly Linxová ze Shell Oil.
Blake Lawington, její údajný právník.
Strýček Butch.
Všichni se jí jen hodili do krámu.
Ahoj, Taylor, volal jsem ti.
Měl jsem ve hlasovce vzkaz od Angely. Říkala, že se prý…
Od vlastnění několika telefonů po hlasové procesory.
Nechtělo se nám tomu věřit.
Měla několik mobilů, ze kterých si posílala zprávy,
vydávala se za různé lidi, prostě samé lži.
Pořád nedokážu pochopit…
jak si mohla myslet, že jí to všechno projde.
Obhajoba si předvolala její matku, Shonu Priorovou, jako svědkyni.
Její výpověď trvala přes hodinu.
ZPRÁVY, KTERÉ JSTE ÚDAJNĚ PSALA VY, JSTE TEDY VE SKUTEČNOSTI NEPSALA?
NEPSALA.
Všechno to bylo venku. Promiňte, ale posrala se?
Jak může jeden člověk pojmout takové kvantum lží?
Musela bych s sebou věčně nosit šanon.
Nic, co řekla, nebyla pravda. Vůbec nic.
Vzpomínám si…
jak jsem ji ze sebe odstrkovala.
Chytila mě za vlasy, uhodila mě
a říkala: „Koukej se probrat a přestat lhát.“
Ve středu byly u soudu zveřejněny záznamy policejních výslechů
a vyšetřovatel, který je vedl, prohlásil,
že si Parkerová několikrát protiřečila.
Neudělala jsem to. Kdybych to udělala, tak se přiznám.
Dobře. Já jen říkám, že důkazy hovoří proti vám.
Jen se snažím pochopit, co vás k tomu vedlo.
Už se o tom nechci bavit. Fakt ne.
- Rozumím. - Nechci.
- Je to náročné. - Nechci o tom mluvit.
Když jsem do ní řezala, ležela tam a mluvila na mě.
- Když jste do ní řezala? - Ano.
A co vám říkala?
Jenom řvala: „Vyndej ji ze mě!“
Co to znamená?
- Ať z ní vyndám to mimino! „Vyndej ji!“ - Mimino?
- „Ji“ myšleno tu holčičku. - Říkala, že umírá.
Dobře.
Mluvila na mě.
Chápu.
Ale klidně mi nevěřte.
Nemůžete mi tvrdit, že vás prosila, ať si to dítě vezmete,
a čekat, že vám to uvěřím.
V případu jsem byl znalcem z oboru gynekologie a porodnictví,
ale i mnou samotným naprosto otřáslo to, jakým způsobem to udělala.
Provedla řez za dělohou, aby z ní to miminko dostala.
Rozřízla jí břicho a celou dělohu vyklopila dopředu.
15 BODNÝCH A 98 ŘEZNÝCH RAN. CELKEM 113 BODNOŘEZNÝCH RAN.
Musela prožívat nesnesitelná muka.
Nikdy by mě nenapadlo, že je někdo něčeho takového schopný.
Wadea jste vylákala z města, pojistila jste si, že Reagan bude doma…
A přijela jste k ní domů s plenkovníkem a skalpelem.
Sehnala jste miminko, Wade vám uvěřil,
všechny ty lidi, co vás celou dobu označovali za lhářku,
jste vyvedla z omylu…
a zažila jste svůj okamžik slávy.
Na úkor někoho jiného.
Můžu si prosím dojít na záchod?
Usvědčená vražedkyně Taylor Parkerová si dnes v soudní síni vyslechla
finální verdikt poroty Bowie County.
Soud ji nakonec odsoudil k trestu smrti za brutální vraždu
Reagan Hancockové a vyjmutí její nenarozené dcery Braxlynn.
Poslední slova soudce Tidwella zněla: „Odvezte ji do cely smrti.“
Spadl nám obrovský kámen ze srdce.
Konečně se můžeme začít zotavovat.
Mám ohromnou radost, že už je po všem,
protože nám život otravovala tak dlouho, že jsem ani nedokázala
myslet na sestru, aniž bych nepomyslela i na ni.
Taylor Parkerová se stává sedmou ženou čekající na trest smrti v Texasu.
Po přijetí do státní věznice v Gatesville má být převezena do Mountain View,
kde se přidá k dalším šesti ženám čekajícím na popravu.
Proč to všechno dělala? Vážně netuším.
Nejspíš čekala, že jí jednoho dne konečně řeknu…
že ji miluju, jenže já ji nikdy nemiloval.
Dlouho jen plakal…
a plakal.
Je pro mě vším. Jen mě mrzí, že na mě nedal.
Všechny strašně naštvalo, kam až to zašlo. A já se jim vůbec nedivím.
Vyhýbaj se mu.
Když ho viděj, radši se mu obloukem vyhnou.
Pořád ho to pronásleduje. Na každým kroku.
Když bylo po všem, stavil jsem se u něj a hned jsme se…
Řekl mi: „Měl jsem ti věřit.“
Tak mu říkám: „To už je stejně jedno. Vykašli se na to.“
Přijde mi, že ve všech, kterejch se to bezprostředně týkalo,
zůstal pocit viny, kterej neodezní.
Nedokázal bych se její matce podívat do očí.
Hanba by mi to nedovolila.
Vážně ne.
My, co jsme u toho tenkrát byli,
bychom se jeden druhýmu nejradši vyhýbali obloukem.
Nechcete si to zbytečně připomínat.
Ale někde to tam je… a jen tak to nezmizí.
Nedokážu popsat, jak těžké je… přijít o dítě.
Když jste matka, dítě je vaší fyzickou součástí.
Fyzickou. Nejde jen o citové pouto a to, že toho drobečka vychováte.
Rostl vám v břiše a…
Ten den, kdy umřela…
Nic takového jsem nikdy necítila.
Jako by jedna moje půlka umřela.
A už se nikdy nevrátí.
Jessica, kterou jsem byla, je pryč.
A zůstala jenom Jessica, o které jsem dřív ani nevěděla.
Několik dnů a týdnů poté, co jsem ji tam našla,
jsem si musela připomínat: „Ano, vážně existovala. Byla tady s námi.
Nezdála se mi.“
S manželem jsme se v den její svatby zasnoubili
a já bála jsem se objednat i fotografa.
Když se to v roce 2020 všechno stalo,
doufala jsem, že skončí v pekle.
Opravdu.
Ze srdce jsem si to přála a modlila se za to.
Ale kazatel mi řekl:
„Každý se může dočkat odpuštění…
nám to ale nepřísluší.“
Teď už si jen přeju, aby se zodpovídala Bohu.
A jestli ho poprosí o odpuštění, doufám, že to bude myslet vážně.
Protože na takového démona…
démona Taylořina formátu…
je peklo krátký.
BĚHEM 14MĚSÍČNÍHO VZTAHU S WADEM GRIFFINEM
ZOSNOVALA TAYLOR PARKEROVÁ ŘADU PROMYŠLENÝCH PODVODŮ
A POKUSILA SE NAKOUPIT NEMOVITOSTI ZA VÍCE NEŽ 20 MILIONŮ.
VYUŽÍVALA PŘES 30 FALEŠNÝCH IDENTIT, VČETNĚ IDENTITY SVÉ VLASTNÍ MATKY.
V ZÁŘÍ 2025 ODVOLACÍ SOUD STÁTU TEXAS
POTVRDIL JEJÍ VINU I PLATNOST ROZSUDKU TRESTU SMRTI.
PARKEROVÁ SE HODLÁ PROTI ROZSUDKU ODVOLAT.
V SOUČASNOSTI JE NEJMLADŠÍ ŽENOU ODSOUZENOU K TRESTU SMRTI V TEXASU.
Překlad titulků: Vojtěch Tuček