Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
NÉHÁNY ESEMÉNY VALÓBAN MEGTÖRTÉNT...
1986-ban súlyos válság volt Mexikóban.
A munkanélküliség és az elégedetlenség soha nem látott méreteket öltött.
De abban az évben egy röpke hónapig mégis mi voltunk a világ közepe.
...a világbajnokság legszebb pillanata.
Gól!
Ugyanis mi rendeztük meg minden idők legjobb világbajnokságát.
A mexikói vébé egy kulturális szenzáció volt, egy páratlan ünnep.
Attól kezdve a futball világszerte megváltozott.
Tömegek kezdtek szurkolni.
A játék látványosabb lett, az üzlet pedig felvirágzott.
És tudják, ki tette naggyá a vébét?
Bizony, én voltam.
De még nem tudják, ki vagyok. Mert még nem ismerik a sztorit.
- ...a bírótól? - Ne sérts meg!
Az egy dolog, hogy köztünk elhangzanak bizonyos dolgok.
MEXIKÓVÁROS, 1983
De bundáról szó sem lehet.
Ez számomra szent.
A pálya szent. Tizenegy a 11 ellen, ennyi.
Indítsd el a magnót! Indítsd el, gyorsan!
Lássuk! A kézikönyvek használata...
Mindjárt folytatjuk. Jó napot, uram!
José Ramón! Mi ez a nagy susmorgás? Van valami szaftos pletyka?
Nem, épp interjút adok az új kézikönyvekről.
Bármit is hord össze, ne fizess sokat érte!
Amúgy is szűkös a büdzsétek, jól mondom?
Túlóráztatni akarsz? Mit beszéltünk meg?
Don Gustavo, a grafikonokról van szó, igaz? Gondoltam.
Mondtam, hogy az embereket nem érdeklik a grafikonok.
Pont ez a lényeg, uram.
Ha nem olvassák el a jelentést, honnan tudják meg a részleteket?
Pont erre jók a grafikonok.
Szerinted ki fog ennyi marhaságot elolvasni? Elárulom, senki.
Ez csak formaság. Írd át az egészet! És ne vitatkozz velem!
Jó napot! Parancsoljon!
Jó napot, asszonyom!
A férje itthon van?
Nem, nincs.
De ki maga?
Hugo Sánchez vagyok.
Bocsánat. Nem ismertem meg.
Jól látom, hogy meghízott?
Az az igazság,
hogy a madridi koszt nem tett jót.
Szóval...
mi járatban?
Azért jöttem,
hogy lőjek egy bombagólt.
Akkor jöjjön be, nehogy lemaradjon a meccsről!
- Nem kell még pályára lépnie? - Előbb bemelegítek.
Mi lesz azzal a bombagóllal?
- Vigyázz! - Egyszer összetöröm ezt a szart.
- Az a lámpa a nagyanyámé volt. - Tényleg?
Na lássuk!
- Figyelj csak! - Mondd!
Nem akarsz a Club Medbe menni?
Megint visszamondtak egy utat?
Látod, egyeseket nem zavar, ha buknak egy csomó pénzt.
Melyik az a hotel? A Playa Blanca-i?
Igen.
Amúgy jól hangzik.
Mikor kéne menni?
Két hét múlva.
Ne már, Susana!
Azt mondtad, kihívod a szerelőt.
Igen, de megoldottam.
Egy vödörrel? Viccelsz?
Erre nem számítottál, mi?
Szóval?
Visszaigazolhatom?
Csábító ajánlat.
Tengerpart.
- Napsütés. - Csak te meg én.
Ingyenkoktélok.
- Egy kis konga. - Csak kongát ne!
Egy kis kókuszolaj, amivel imádsz bekenni.
A jó kis kókuszolaj...
- Tudod, mit? - Na?
Maradok még egy kicsit.
Mit csinálsz?
- Hugo! - Mi az?
- Mi van? - Tűnés!
- Ne csináld! - Vége a meccsnek, Hugo.
- Nyomás! - Mi lesz a büntetőkkel?
Azokat mindig kihagyod. Na indulj!
- Pimasz némber! - Sipirc!
Ez senki sem mondta, mama.
Ha akarod,
ideköltözünk Paulinával.
Képzeld, az a hülye Álvarez
megkért, hogy írjam újra a negyedéves jelentést.
Hetekig gyűjtöttem az adatokat, erre ez a barom kiveteti a grafikonokat.
Esküszöm, ez még mindig a ’70-es években él.
- Még mindig a grafikonokon lovagolsz? - Mi?
Komolyan, mintha az életed múlna ezen.
Ha a főnököd grafikonfóbiás, akkor ne használj grafikonokat!
Ha meg nem tetszik a bánásmód, hagyd ott a szövetséget!
- Csak elmeséltem. - Inkább ne mesélj el semmit!
Úgysem érdekel. Amúgy is hullafáradt vagyok.
Nekem is szar napom volt, de nem terhellek a problémáimmal.
Jaj, szegénykém!
Biztos rémes napod volt.
Hány éve hallgatom már a nyavalygásodat? És mindig jó képet vágok hozzá.
- „Nem bírom, betemet a meló!” - Álljon meg a menet!
Kirúgták az egész könyvelést, és ránk sózták a munkájukat.
Tudom, Beatriz. Felfogtam. Nagyjából 13 540-szer hallgattam végig.
És mégsem hisztizem miatta.
Amint belépsz az ajtón, már hisztizel.
Megyek, lefekszem. Holnap korán be kell érnem.
Középszerű voltam otthon, és középszerű voltam a munkámban.
De akkor történt valami Kolumbiában,
ami örökre megváltoztathatta az életemet.
Bogotában továbbra is kritikus a helyzet.
Ma két újabb merényletet hajtottak végre az országot megbénító bűnszervezetek.
Az eseményekre reagálva Betancur elnök kijelentette, hogy...
Az 1986-os világbajnokságot
Kolumbia semmiképp sem rendezheti meg.
Kolumbia bejelentette, hogy lemond a rendezés jogáról.
Tudtam. Mondtam, hogy ez.
Már minden papírt előkészítettünk, hogy elküldjük Bogotába,
de hát ilyen az élet.
- Ez van. - Francba!
- És mi az új helyszín? - Nyilván a kontinensről kell választani.
Mi? Amerika?
Ők is pályáznak, de szerintetek ki jelentkezett még be?
Kicsoda?
Hát mi. Mexikó.
Cañedo felhívott. Már meg is hozták a döntést.
Svájcba megyünk, hogy megszerezzük a ’86-os vébét.
Ez jó hír, nem?
Tudod, hány ország rendezett már világbajnokságot
kétszer?
- Egy sem. - Pontosan! Egy sem.
Tudjátok, mennyire röhejes olyasmiért kuncsorogni a FIFA-nál,
amit esélyünk sincs megkapni?
De Cañedo és Azcárraga azt hiszik,
hogy ha csúsztatnak némi pénzt a FIFA-nak, megkapjuk a világbajnokságot.
Az egész csak időpocsékolás.
Na de mindegy. Elmegyek Svájcba.
Legalább pihenek egyet. Majd hozok nektek egy kis csokoládét.
A mérkőzés pedig...
Elnézést! Átkapcsolna a szappanoperára?
Chava!
Mindjárt kezdődik.
- Cimbora! - Mi az?
Mi ütött abba a nőbe?
Most szólt Chavának, hogy kapcsoljon át a szappanoperára.
Kapcsolj már vissza! Kezdődik a második félidő.
Most szappanoperát nézünk.
Mi ez a hely, cimbora?
Na mi? Egy sportkocsma.
Igen, az, de...
De mi? Megmondjam neki én? Megmondjam?
- Majd én megmondom. - Ne! Martín!
Átkapcsolok. Várj! Nyugi!
Azt mondja, „nyugi”. Nem hiszem el. „Nyugi!”
A mexikói válogatott játszik.
A válogatott.
Ez egy sportkocsma.
Nézze otthon a meccset!
Ez az otthonom, asszonyom.
Itt nőttem fel, itt tanultam meg mindent. Húsz éve járok ide. Elnézést, uram.
Attól még nem parancsolgathat. És mást nem érdekel a meccs.
- Szóval... Nézzük a sorozatot! - Úgyis kikapnak.
Mostantól ez egy szappanoperaklub.
Ide figyelj, José Ramón! Mennyi információt adtam ki neked?
- Ennyivel tartozol. - Kiadni más, mint eladni.
És már rég tudom, hogy Mexikó is a vébére hajt.
Ez egy szenzáció, egy bombahír. Különben nem hívtalak volna.
A barátságunk miatt csinálom.
A kölcsönös tisztelet miatt mondom el. Ez a hír aranyat ér.
De tudod, mit? Felejtsd el!
Elmegyek Juan Dosalhoz. Azt mondta, vasárnap beférnék.
A konkurenciához mész, te seggfej?
Ha egyszer nincs más választásom!
Nem szívesen teszem, de ha így bánsz velem...
Ide hallgass!
Mióta is ismerjük egymást?
Hány éve?
Rendben. Kapsz öt percet.
- De akkor gyere be most! - Tökéletes.
Tökéletes.
Hová mész?
Interjút adok José Ramón Fernándeznek.
Na persze.
Mit csinálsz? Elviszed a kocsit?
Aerobikórám lesz.
- Szia! - Hát te?
- Még nincs csütörtök. - Tudom.
- Mész valahová? - Igen.
Épp el akartalak hívni...
- Nagyon csinos ez a szoknya. - Kösz.
Sosem használsz piros rúzst.
Jól áll.
Csak el akartalak hívni...
Behívtak egy tévéinterjúra. Két óra múlva lesz.
- Szóval ezért vágtad magad puccba. - Voltál már tévéstúdióban? Hová mész?
Vacsorázni.
Gondoltam, hogy nem dolgozni.
A barátnőiddel mész? Utána diszkóba is mentek, vagy mi?
Martín, ugye nem akarsz jelenetet rendezni?
- Dehogy! - Ma amúgy is a nejeddel kéne lenned, nem?
Szia! Bocs, hogy megvárattalak!
Gyönyörű vagy.
Ezzel a kölyökkel mész vacsorázni?
Igen. Óscarnak hívják.
A Quetzalba megyünk.
Én meg interjúra megyek.
Mint mondtam, José Ramón Fernándezhez.
- Ez szuper hír, szomszéd! - José Ramón egy újságíró.
Kivetted a lábszárvédőmet a kocsiból?
- Igen. - Kértem, hogy ne vedd ki.
- Jó estét! - Jó estét! Ő a neje?
Susana vagyok a hatosból. A férje...
Martín, ugye? Épp most adta meg a vízvezeték-szerelő számát.
Valami gond van a zuhannyal.
- Szóval magánál van szivárgás. - Igen.
Az a szerelő egy rabló.
Igaz?
Igen. Az.
- Jól van. Mehetünk. - Menjünk!
Köszönöm, szomszéd. Nagyon örültem, asszonyom.
Miguel, sok sikert az interjúhoz!
Hová tetted?
- A lábszárvédőmet. Hová tetted? - Vissza a fiókba.
Kértelek, hogy ne nyúlj a cuccaimhoz. El fogok késni.
Jó estét kívánok! Ez itt A Sport Világa.
Ma egy exkluzív interjúval készültünk önöknek.
Vendégünk Martín de la Torre,
a FEMEXFUT egyik kulcsembere.
Martín, tudjuk, hogy Mexikó is pályázik a ’86-os világbajnokság megrendezésére,
és a legnagyobb riválisunk az USA.
Mi a szövetség stratégiája?
Épp ez a gond. Nincs stratégiánk.
Fontos, hogy a nézők hallják az igazságot.
Úgy tűnik, a FEMEXFUT-nak nem érdeke,
hogy a vébét Mexikóba hozza, hozzáteszem, ez nem is lenne könnyű.
Pontosan mire gondol?
A közönyre. Az elkötelezettség teljes hiányára.
És Emilio Azcárraga kompetenciáit illetően is komoly kétségek merülnek fel.
Ezt ki kell mondani.
De ami még elszomorítóbb, az a nemzetünkbe vetett hit teljes hiánya.
Nyilván van önben egyfajta sértettség,
de tény, hogy a szövetség évek óta elhanyagolja a mexikói futballt.
Ahogy mondja.
És mindez a vezetőség hozzáállásából fakad.
A FEMEXFUT elnökére, Gustavo Álvarezre céloz?
Nézze! Ez egy történelmi pillanat.
A FIFA végre Mexikóra figyel.
De meg kell szabadulnunk Álvareztől
és az összes középszerű vezetőtől, akik miatt idáig süllyedt a hazai futball.
Most kampányol?
Ez egy remek kérdés.
Amúgy egyáltalán nem. Hogy jönnék én ahhoz?
Egy egyszerű hivatalnok vagyok,
aki örömmel szentelné az életét a futballnak.
Én csak a hazát akarom szolgálni ott, ahol szükség van rám.
Hallották.
Martín de la Torre nyilvánosan nekiment a FEMEXFUT elnökének.
Ez merész lépés volt, Martín.
A reklám után folytatjuk.
Azt mondtam, hogy mondj fel, nem azt, hogy nyírd ki magad élő adásban!
Csak a kezembe vettem a karrieremet.
Milyen karrieredet, Martín?
Hol kapnál ennyi pénzt nyomorult könyvelőként?
Diplomás közgazdász vagyok. És van karrierem.
Mindig szar melókat vállalsz. Ez nem karrier.
Tudod, mi a baj veled, Susana?
- Susana? - Az, hogy nem hiszel bennem.
És még hülyének is tartasz.
Mert folyton hülyeségeket csinálsz.
Halló!
Igen, itt lakik.
Kinek a megbízásából?
Igen, egy pillanat.
Emilio Azcárraga titkárnője keres.
- Ez komoly? - Tudtam. Ezt jól elbaltáztad.
Halló!
De la Torre úr!
Don Emilio! Köszönöm, hogy fogadott.
Az világos, hogy ki akarod túrni a főnöködet.
De kérlek, magyarázd el, miért kellene neked adnom az állást!
Az ég szerelmére, szólalj már meg!
Nem titok, hogy a FEMEXFUT totális lejtmenetben van, uram.
Nézze meg az adatokat!
A ’74-es vébére ki sem jutottunk.
A ’78-as vébén utolsók lettünk.
’82-ben ismét kiestünk.
Szerinted a csapat kudarcairól kértem jelentést?
Nem, elnézést.
Nézd! Én kedvelem a tökös embereket.
És te tökös voltál,
amikor annak a törpének a műsorában ócsároltad a főnöködet.
De a kreatív embereket is szeretem, úgyhogy felteszem a kérdést.
Mi az elképzelésed?
- Képzelje el, hogy öné a mexikói foci! - Az enyém is, te okostojás!
Lojalitás.
Ezt tudom ajánlani.
Hallottam, amikor azt mondta, hogy ön a Forradalmi Párt katonája.
Nos, én az ön katonája akarok lenni.
Mindent megteszek, hogy hazahozzam a világbajnokságot.
Lojalitás. Értem. Ez a nagy terv?
A pokolba is!
A lojalitás a minimum.
Aki nem lojális hozzám, az meg is nézheti magát.
Ha csak lojális tudsz lenni, akkor nem te vagy az én emberem.
És most hagyj magamra, kérlek!
Tűnés, nagyokos!
Tudja, hány latin-amerikai elnöke volt eddig a FIFA-nak, uram?
Egy. Havelange.
Pontosan.
És hogy lett elnök?
Most vizsgáztatsz?
Havelange egy szarházi volt, ezért lett a FIFA elnöke.
Nem csak ezért.
Tudja, mi tette őt naggyá? A mexikói vébé. Amit Brazília nyert.
Ezzel ment mennybe, így lett belőle elnök.
Én is ezt akarom, don Emilio.
A FIFA elnöke akarok lenni.
Nevezzen ki a FEMEXFUT élére, és hazahozom a világbajnokságot!
Ettől majd megtáltosodnak a fiúk, és talán még a vébét is megnyerik.
Ugyan már!
Mexikó akkor sem nyerne, ha 11-en játszanának három ellen.
Jó, lehet, hogy kissé elragadtattam magam.
De még sosem fordult elő,
hogy egy ország kétszer is világbajnokságot rendezzen.
Mindenki ránk figyelne.
Az egész világ az ön műholdas csatornáján nézné a meccseket.
Végre látnák, hogy kik vagyunk.
Ez lenne az első magántőkéből lebonyolított világbajnokság.
Történelmet írhatunk. És én ennek a részese akarok lenni.
Még jó, hogy az álmodozás nem kerül semmibe.
Havelange székét akarod, mi? Dicsőségre vágysz. Meg pénzre.
Meg arra, hogy megállítsanak az utcán egy fotóra.
Csupa ilyen ember vesz körül.
Akik görcsösen vágynak a szeretetre.
- A megerősítésre. - Igen.
De remekül profitál belőlük, igaz?
Mert tudjuk,
hogy valójában mindent nekik köszönhet.
Ezt ne vegye sértésnek!
Mondom én, hogy tökös gyerek vagy.
Ide hallgass!
Ha kinevezlek a FEMEXFUT élére,
és nem tudod elhozni a világbajnokságot,
garantálom, hogy minden ajtó bezárul majd előtted.
Pokollá teszem az életedet. Világos voltam?
- Mint a nap, uram. - Jó. Akkor láss munkához!
Higgye el, nem fogok csalódást okozni!
Te rúgattál ki Azcárragával, mi, te rohadék?
Gratulálok!
Meglátod, te is koppanni fogsz.
Nem. Én dolgozni fogok, seggfej.
A belépőt!
Ezt nagyon meg fogod bánni.
Szép jó napot!
Mától a szövetség visszakapja a becsületét.
Jó napot, Mayrita!
Nézzék csak, uraim!
Így kell viselni a belépőkártyát, rendben?
Nagyszerű, Mayrita! Maga nagyszerű.
Szervusz, Martín!
A nemjóját! Guillermo Cañedo!
Elnézést, don Guillermo!
Nagyon örülök. Kapott már kávét, ugye?
Igen, köszönöm.
Micsoda kupleráj!
Gustavo nem fogadta valami jól a hírt.
Remélem, a gemkapcsokat nem vitte el.
- Látja? Megőriztük a székét. - Igen.
Nem cseréltük le.
- Foglalj helyet! - Köszönöm.
Nem tudom, emlékszik-e, de már találkoztunk egy karácsonyi ünnepségen.
Még 1979-ben. Kezet is fogtunk.
Emilio kérte, hogy kísérjelek el Svájcba.
A FIFA azt akarja, hogy még a héten prezentáljunk.
Ez hatalmas megtiszteltetés.
Mármint hogy elkísér.
Remekül mulatunk majd Svájcban.
Már van is néhány ötletem a prezentációhoz.
- De később is átbeszélhetjük. - Igen.
Én ezt egyszer már végigcsináltam. Már szereztem Mexikónak vébét.
Ha azt teszed, amit mondok, a másodikat is pikk-pakk megszerezzük.
Úgy lesz. Önre bízom magam.
Jól van. Akkor készülj fel!
Mivel most mutatkozol be a FIFA előtt, hozd el a nejedet is!
Hadd lássák, hogy tisztes férfiember vagy! Minden jót!
Martín!
- Mi ütött beléd? - Gyere velem Svájcba!
- Épp telefonálok. - Gyors leszek.
Most neveztek ki a labdarúgó-szövetség elnökének.
Azt akarják, hogy menjek Svájcba, és hozzam haza a vébét.
Szóval velem kell jönnöd.
- Be vagy rúgva. - Nem.
- És épp telefonálok. - Várj!
Jó, kicsit becsíptem.
- Telefonálok. Várj már egy kicsit! - Gyors leszek.
Ilyen lehetőség csak egyszer adódik.
Meg kell ragadnunk.
Ez nem egy hülye urológus-konferencia.
A FIFA központjába megyünk. Csak megszerezzük a vébét, nem nagy ügy.
A világbajnokságot, érted?
- Mexikó! - Bocsásson meg!
- Mindjárt visszahívom, rendben? - Azt kérték, vigyem a feleségemet.
- Akkor vidd el! - Nem lehet.
Miért nem?
Most mondtam meg neki, hogy el akarok válni.
Te tényleg nagyon berúgtál.
Csak egy pohárkával ittam.
Egyetlen ital volt, tényleg.
Egész életemben erre vártam. Nem hagyhatsz cserben.
Szükségem van rád. Hogy mellettem légy.
- Végre kettesben leszünk. - Aha.
Azért akarsz elvinni, hogy ne legyek mással, igaz?
Tessék?
Végigkarcoltad Óscar kocsiját.
- Óscar? Milyen Óscar? - A tegnapi Óscar.
- Nem... - Akivel randiztam.
- Akivel... Mi, az a kölyök? - Igen, megkarcoltad a kocsiját.
- Nem rémlik ilyesmi. - Martín, az ég szerelmére!
- Nem vagyok én olyan. - Végigkaristoltad a kocsija oldalát.
Azzal randizol, akivel akarsz.
- Mi? - Komolyan.
- Tényleg? - Ennyire nyitott vagyok.
Egy modern férfi.
- Még kutyapózban sem csináltad soha. - Többet nem mondok el semmit.
Hirtelen én lettem életed szerelme, vagy mi? Te hallod magad?
Te vagy életem szerelme, Susana.
Te vagy életem szerelme.
Te vagy életem... Akarod, hogy világgá kürtöljem?
Te vagy életem szerelme, Susana!
A mexikói delegáció tagjai ma a FIFA zürichi központjába utaznak,
ahol az amerikai küldöttséggel is találkoznak,
amelyet Jackie Ross, a milliárdos Steve Ross lánya vezet.
Velük tart a legendás Pelé és a sokak által kritizált Henry Kissinger is.
Amerika tehát mindent bevet.
Három nap múlva eldől, melyik ország rendezheti a ’86-os vébét.
ZÜRICH, SVÁJC, 1983
João!
- Guillermo, visszatértél a nyugdíjból? - Csak miattad.
Végre találkoztam João Havelange-dzsal.
A világbajnokság urával.
Örvendek.
És ott volt a király is. Bevallom, Pelét magasabbnak hittem.
Az amerikai főnökasszony egyből hencegni kezdett.
Imádom Mexikót.
Ott voltam apámmal az 1970-es vébén.
Micsoda torna volt!
Kár, hogy önök nem jutottak ki.
Már nyolc világbajnokságra nem jutottak ki.
Amerika nyolc vébét kihagyott.
Ezért vagyok most itt, De la Torre úr.
Na igen. Henry Kissinger.
Utoljára ’50-ben voltunk kint. A brazíliai vébén.
A sors iróniája, hogy az egész vébé alatt egyetlen gólt szereztek,
és azt is egy haiti játékos lőtte.
Az angolokat vertük 1–0-ra, és Joe Gaetjens lőtte a gólt.
Joe Maca volt.
Gaetjens.
- Nem. Maca. - Gaetjens lőtte a 38. percben.
Ennek utána kell néznem. Utánanézek.
- Örülök, hogy megismerhettem. - Mi is örülünk.
„Örültem.” Arrogáns némber. Még hogy örült!
Nem hátráltunk meg. Azonnal elkezdtük gyűjteni a szavazatokat.
Gratulálok, Rogelio!
- Remek munkát végzel a CONCACAF-nál. - Bizony.
Ezért is fontos a támogatásod, hogy Mexikó lehessen a házigazda.
Egyiptom egyetlen meccset játszott a vébén, egyet.
Mexikóban bárki ellen játszhatnak.
Pereira úr is megmondta,
hogy a harmadik világ dumát csak az amerikaiak találták ki.
Ezért is értjük meg ilyen jól egymást.
Tudod, hogy szeretem Mexikót. De nemcsak a CONCACAF-ot képviselem.
Régiós pénzügyi vezető lettem.
Melyik vállalatnál?
A **** ****nál.
Nyolc éve vagyok a cégnél.
Ez túlmutat a futballon.
Szudánt megszállta a líbiai hadsereg.
Mubarak elnök le akar számolni velük.
Tudták, hogy Pereirát lecsukták, mert lejárt vakcinákkal üzletelt?
Atlantában azt kérték, hogy az amerikaiakra szavazzak.
Kissinger közvetlenül a vezérigazgatóval beszélt.
Amerika segíthet nekünk.
Önök mit ajánlanak?
Pereirát lecsukták?
Jó éjszakát!
Szeretjük Mexikót, de most új helyszínre van szükség.
SVÉDORSZÁG
Hogy szavazhatnak az amerikaiakra? Maguk nem ruszkik?
SZOVJETUNIÓ
Ne fordítson, a rohadt életbe! Menjünk!
USA–MEXIKÓ 12-0
Tökéletes, nagyon köszönöm. Igen, itt várok.
Öt perc múlva visszahív.
Remek.
És mit fogsz mondani?
Don Azcárraga... Nem.
Lássuk csak!
Don Azcárraga, pénzre van szükségem...
- Sürgős. - Nem.
„Don Azcárraga!” Úgy mondod, mintha az alattvalója lennél.
Na jó. Játsszuk azt...
hogy én vagyok ő!
- Mi? - Mit akarsz?
Miről akarsz beszélni? Egy napja vagy ott, és máris elcseszted?
- Ne szórakozz velem, Susana! - Ki a fene az a Susana?
Valami nőcskével vagy?
Ostoba fajakó! Azért küldtelek oda, hogy a feladatra koncentrálj!
- Nagyon sajnálom. - Sajnálod?
Sajnálod?
A szentségit, De la Torre! Vezető vagy.
Úgy beszélsz, mint valami nyomorult aktakukac.
- Több pénz kell, Emilio. - Még több?
Mégis minek nézel te engem?
Nem az exnejed vagyok, aki fizeti a számláidat.
Ez nem vicces. Beatriz különben is csak az albérletet fizette ki egy évre.
Nem érdekel. Mit akarsz, De la Torre?
Nézze, uram, én... Elnézést! Emilio!
- Ha esetleg tudna adni... - Esetleg?
Nem vagy elég tökös, De la Torre.
Már nem tudom, ki fogja a tökeimet.
Susana vagy Emilio.
Összezavarodtam.
De most úgy megdugom Emilio Azcárragát...
Jó.
Ez egy...
- Vedd fel! - Megyek.
Halló!
Épp tárgyaltam. Mit akarsz?
Emilio...
Elnézést, hogy zavarom, de pénzre van szükségem.
Pénz kell a tárgyaláshoz. Így nem fog menni.
Valóban? És még mit szeretnél? Egy jó masszázst esetleg?
Az amerikaiak mindent bedobtak, mi meg aprópénzzel bohóckodunk.
Eddig hogy állunk?
- Jól. Egész jól. - Nem hinnem.
Különben nem hívtál volna. Mi történt? Olyat ígértél, amit nem tudsz teljesíteni?
Nem.
Emilio, ne haragudjon, hogy ezt mondom, de Guillermo Cañedo úr a fő probléma.
Nagyon kellemetlen, hogy százéves történelmi tartozásokat akar behajtani.
Borzasztó. Már Kissingernek is feltűnt. Lemosnak minket a pályáról.
Don Emilio!
Gondolkozom.
Van nálad toll?
- Igen, figyelek. - Lediktálom a bankom címét.
Várjál! Előbb hallgass végig!
Mostantól viselkedj úgy, mint egy győztes!
Mindig.
Még ha vesztésre is állunk, beszélj úgy, mintha mi lennénk a befutók!
- És szórd a pénzt! - Pont így beszéltél.
Ünnepelj győztesként!
Megértetted?
- Hogyne, don Emilio. - Akkor írd, amit diktálok!
Ne csüggedjen, don Guillermo!
Jöjjön! Fordítsuk meg a meccset!
Menjünk!
Ebben a három hete küldött ígérvényben biztosítasz minket a támogatásodról.
Ez pedig a múlt heti válaszunk,
amiben kifejezzük a hálánkat.
Ezzel tudod igazolni a **** ****nak, hogy már odaígérted a szavazatodat.
- Át lehet írni a dátumot egy faxon? - Ugyan már!
Hogy lehetne átírni?
Üdv!
Támogatjuk az ügyüket. Mexikó...
Nyolcvanhat.
És fizetik a csapatunk költségeit.
Nem. Ez már így is rengeteg pénz.
Semmi gond. Majd én állom.
Úgy kell ünnepelnünk, mint egy igazi győztes, igaz?
- Akkor csapjunk a lovak közé! - Drága barátom!
Gyerünk!
Még egyet!
- Mexikó! - Mexikó!
Elég! Holnap szavaznunk kell, emberek!
USA–MEXIKÓ 4-8
„A világbajnokság megrendezése nemzeti érdek,
és nemzetközi felelősség.”
Mi történt?
- Vége, elbuktuk. - Mi?
Elvesztettük Mozambikot, Egyiptomot és a ruszkikat.
Jöjjön be! Nehogy meglássák így! Mi ez az egész? Mi történt?
Kissinger rakétákat ígért Egyiptomnak, rálicitált a mozambiki segélyünkre,
és rávette Pelét, hogy vacsorázzon Vaszilij Kuznyecovval.
- Kivel? - Vaszilij Kuz...
Lényegtelen. Vége van.
- Mi történt? - Semmi, drágám.
Aludj csak tovább! Nincs semmi baj.
Ugyan már, don Guillermo!
Nem hiába jutottunk el idáig.
Meglátja, megoldjuk.
Megoldjuk? Elmondom, mi fog történni.
Megtartod a beszédedet, mire az egyiptomi küldöttség majd lehülyéz,
a szovjetek lehülyéznek,
Mozambik lehülyéz,
és így tovább.
Mindenki le fog hülyézni,
hogy ne ők legyenek a hülyék, amiért nem hülyéztek le.
Tudja, mit?
Menjünk a FIFA-hoz! Most rögtön.
- Negyvenöt perc múlva jön értünk a kocsi. - Taxival megyünk. Igyekezzen!
Lent találkozunk öt perc múlva.
De nehogy meglássák így! Győzni fogunk.
Győzni fogunk.
- Öt perc múlva. Menjen! - Öt perc múlva.
Ott vagy hátul.
Korán érkeztek, Guillermo.
Bent találkozunk.
Köszöntök mindenkit!
Most hallgassuk meg Mexikó záróbeszédét!
Köszönöm.
URUGUAY – MAGYARORSZÁG – AUSZTRÁLIA SZOVJETUNIÓ
Nagyon köszönöm João Havelange elnök úrnak.
Az én testvéremnek, barátomnak.
Először is szeretném kiemelni,
hogy Mexikó már rendezett világbajnokságot.
És nem is akármilyet.
Az eddigi legnagyszerűbbet.
Hol lett Pelé a futball királya? Mexikóban, 1970-ben.
Hol játszották az évszázad mérkőzését, ahogy azt a sajtó nevezte?
Az én hazámban. Mexikóban, 1970-ben.
És mit csináltunk az elmúlt 13 évben?
Fejlesztettük az infrastruktúrát és felkészültünk.
Mexikó készen áll.
Egyszer már bizonyítottunk, és ami még fontosabb, hogy akarjuk.
Tudniuk kell, hogy kevés dolog fontosabb számunkra a futballnál.
Ma tehát a pénz és a szív között kell választaniuk.
Legyen az az ország a házigazda, ami mindent elfoglal vagy megvásárol?
Vagy az, ahol a futball maga az élet, mert az emberek szívében él?
Nagyon köszönöm.
Köszönjük, Mexikó.
Jó kis forradalmi beszéd volt, mi?
Amíg ez az ember beszél, elmondom, miért kértem meg Cañedót,
hogy érkezzünk korábban a FIFA-hoz.
Támadt egy ötletem az amerikaiak által elhappolt szavazatok visszaszerzésére.
Egymás mellé ültettem azokat a küldötteket,
akikről tudtam, hogy ránk szavaznak.
Vagyis akik nem akartak lehülyézni.
Most pedig kérem, szavazzanak!
Mexikó.
Mexikóra szavazok.
Svédország Mexikóra szavaz.
Így amikor a többiek hallották, hogy mindenki Mexikóra szavaz,
azt gondolták, hogy Amerikának nem lehet meg a többsége.
Mexikó.
És ki az a marha, aki nem arra szavaz, aki nyilvánvalóan győzni fog?
SZOVJETUNIÓ
Mexikó.
EGYIPTOM
Egyesült Államok.
Gratulálunk Mexikónak!
Lemostuk őket.
Őrületes volt. De a hazatérés még ezt is felülmúlta.
Ki volt az?
Na ki focizta ki az amcsikat?
Ki focizta ki az amcsikat?
Attól a pillanattól kezdve Azcárraga irányított mindent.
A közvetítési jogoktól kezdve a sörbeszállítókig mindenről ő döntött.
Na ki a legtökösebb?
Ki a legtökösebb?
Hatalmas üzlet volt.
Én pedig csillagászati összegű jutalmat kaptam.
És végre lett pénzünk a FEMEXFUT fejlesztésére.
Agus!
- Te vagy a legjobb, Martín! - Köszönöm.
Köszönöm. Nagyon köszönöm.
Köszönöm.
A nemjóját, De la Torre úr!
- Cardozo! Mit mondtam? Nem hittél nekem. - Ön a legjobb, uram.
Megfogná, kérem?
Tudják mit? Ez a taps Mayritának is szól.
Éljen, Mayrita!
Köszönöm.
Mayrita költöztetett be minket ebbe az irodába. Köszönjük, Mayrita!
Már sokan hallották a hírt, de fontos, hogy megünnepeljük.
Mától ugyanis hivatalos...
hogy az 1986-os világbajnokságot Mexikó rendezi meg!
És ez maguknak köszönhető. Meg maguknak.
Köszönöm.
Bizonyítsuk be, mire vagyunk képesek ebben az országban!
Nem volt könnyű.
Komoly áldozatokat hoztunk ezért. Olykor személyesen is.
De ezt várom el mindenkitől.
Pontosan ezt.
Nekem nem munkamániások kellenek.
Hanem katonák. Olyanok, mint Agus!
- Katonák! - Igen!
Katonákat akarok! Katonákat!
Legyenek katonák!
Minden idők legjobb világbajnokságát fogjuk megrendezni!
A második mexikói világbajnokság
új lendületet adott az országnak,
főként a telekommunikáció, a turizmus és az infrastruktúra területén.
A gazdaság szárnyal, és úgy tűnik,
Mexikó nemzetközi felemelkedését semmi nem állíthatja meg.
Az országot a bizakodás, a büszkeség és nemzeti egység jellemzi.
A futball varázsának köszönhetően az egész világ Mexikóra figyel.
Mi voltunk a csúcson.
Dicsőség volt mexikóinak lenni.
A FEMEXFUT elnökeként
megtiszteltetés számomra, hogy részese lehetek a mexikói focivébé csodájának.
A ’70-es világbajnokság is fontos mérföldkő volt,
de a ’86-os vébé történelmi jelentőségű lesz.
Hatalmas volt a felhajtás, belőlem meg nemzeti hős lett.
Mindenki velem akart interjúzni, találkozni meg fotózkodni.
Ez egy csoda, ami velem történik. Az emberek imádnak.
Az egész futballvilág szeret.
A Mexikói Sporttudományi Egyetem
díszdoktori címmel tüntetett ki.
Pont ezt ígértem apámnak.
Ugyan már!
Ki az a Henry Kissinger?
Pelé király, na ő valaki.
Nem bírtam ki, hogy ne kérjek tőle autogramot.
Gondolom, Guillermo Cañedónak kulcsszerepe volt a sikerben.
Logikus következtetés, de...
Ne értsen félre, de a múlt sikereiből nem lehet megélni.
A ’70-es vébé már több mint tíz éve volt.
És hát a végső szót mégis csak a FEMEXFUT elnöke mondja ki.
- Érti, ugye? - Igen.
Ez van. Ilyen az élet.
Szóval felejtsük el a ’60-as évek sikereit?
Egy élő legenda vagyok.
Miért nem mondtad azt, hogy éjszakára bepelenkáznak?
Egyszerűbb lett volna.
Don Guillermo!
Tudja, hogy megy ez.
Ilyen a média.
Az a firkász... Vigyázzon vele! Nem ismertem. Valamilyen Tania volt.
Kissingernek is nekimentél. Meg Steve Ross lányának.
Még több haragost akarsz?
Igaza van. Már bánom az egészet.
Máskor óvatosabb leszek, hogy ne értsenek félre.
Mindenesetre döntöttem. A Pumas edzője készíti fel a csapatot.
- Az América nyerte a bajnokságot. - Tudom.
De fontos, hogy Hugo boldog legyen.
Szóval a mexikói edzőjét választjuk.
Ezzel csak feldühítjük az América tulaját.
- Aki egyben a vébé atyaúristene. - Igen, és kiváló üzletember.
Hugo meg egy aranybánya.
Beszélek don Emilióval.
Ne aggódjon, don Guillermo!
Elvállalom, ha én szabhatom meg a feltételeket.
Hogyne, kérhetsz bármit.
Minden játékosnak edzőtáborba kell mennie.
Ez természetes, így szokott lenni.
- Egy évre. - Egy egész évre? Na ne szórakozz!
Miről beszélsz, Bora?
Ezt most komolyan mondod?
És mi lesz a bajnoksággal?
Elviszed a legjobb játékosaimat egy évre?
Küldjük pályára a kispadot?
Én a válogatottat edzem. A többi a te dolgod.
Jól van. Mozgás! Gyerünk!
Gyerünk, fiúk!
Maga aztán bátor. Megkéri Hugo Sánchezt, hogy mondjon le a csapatkapitányságról?
Nem mondhatom meg Borának, hogy ki legyen a csapatkapitány.
Ugyan már! Mindenki tudja, ki a mi vezérünk.
Akkor miért nem kaphatom meg a karszalagot?
Maradona az argentinok kapitánya.
Platini a franciáké. Nálunk ki lenne a kapitány?
Gondolkozzon már, uram!
De ha nem, hát nem.
Majd kibekkeljük valahogy a következő vébéig.
Figyelj, Hugo!
Tudod, mit nem adnék a kilences mezért?
A csodálatos góljaidért?
A díjakért és a mesés fizetésedért?
Kivételes tehetség vagy.
Egy igazi varázsló. Tégy velünk csodát!
Tedd boldoggá a hazádat, Hugo!
Azt hiszi, hogy egy ilyen közhelyes dumával bármit is elérhet?
Egy próbát megért.
Jól van.
Rendben, Hugo.
Mit akarsz?
Nem sokat. Csak alapvető dolgokat.
Nem kötök kizárólagos reklámszerződést.
Élő szerződéseim vannak.
És ez a sűrű időbeosztás
meg ez a rengeteg felkészülési meccs
nekem már sok.
Jól van, teszek egy ajánlatot. De ez maradjon köztünk, rendben?
Annyi reklámot forgathatsz, amennyit akarsz.
És annyi szerződést kötsz, amennyit akarsz.
Csak felejtsük el ezt a csapatkapitány-mizériát!
Hugo egy vagyont keresett a reklámokkal.
Nem volt bolond, ahogy más sem.
Már önmagában a stadionfelújítások,
a pályázatok és a szponzori megállapodások miatt
hatalmas pénzek folytak át a FEMEXFUT-on, és én ott álltam az egész kellő közepén.
Egyik oldalamon Azcárragával,
a másikon pedig a miniszterrel, aki a büdzséről döntött.
Azcárraga még az otthonába is meghívott, én meg büszkén vittem magammal Susanát.
Ott álltam, erre besétált az a piros jelmezes balfék
a hülye kalapácsával.
Ez komoly?
Azt hittem, megölöm.
De hát látjátok, mi lett belőle.
Többet keres, mint Pimstein. Vagy Ernesto.
Emilio, Chapulínnal kéne reklámozni a vébét. Nincs igazam?
Végighaknizhatná a stadionokat meg a querétarói bekötőutakat.
Martín, őt szerződtessétek!
Majd beépítjük a gázsiját a többi költségbe.
- Mindenki jól jár. - A pályázat hogy áll?
Jól. Már csak egy cég kell, ami kiállítja a számlákat.
A FEMEXFUT már mindent jóváhagyott.
Mondtam, hogy ő a mi emberünk.
- Memo! - Mondd!
Látod? Nem hittél nekem.
Nem könnyítetted meg a dolgom a fiúval.
- Don Guillermo! Most miért mondja ezt? - Ne vedd magadra!
Mi már találkoztunk, igaz?
Igen.
Hol is? Segíts, kérlek!
Acapulcóban.
Paco Quintanilla házában.
Te vagy a neje, igaz?
Csak voltam.
Drágám, most ismertelek meg!
Ő is ott volt azon a szilveszteri partin Los Angelesben.
- Bizony. Micsoda parti volt! - Igen.
Ismered Pacót?
- Nem. - Remek fickó. Mi lett vele?
- Királynőként bánt veled. - Martín, az az acapulcói ház egy csoda.
Az a panoráma...
- Tudom. - Mint egy magazinban. Az egy palota.
Vigyázz, ez egy drága asszony!
Dehogy! Ő kerül nekem sokba.
- Igazán? - Igen.
Drágám, emlékszel azokra a mesés partikra abban a házban?
- Hogyne. - Egyszer meghívtak egy énekest...
- Barry Manilow-t. - Őt. Emlékszel? Elképesztő volt.
A hercegnők ízlése nem változik. Légy óvatos, barátom!
Nézd csak meg Veritót! Mindent ezüsttálcán kap.
Tudod, Vero, az ezüsttálcát én is szeretem,
de a bunkókat ki nem állhatom.
Jól van. Elég a pletykákból!
Kicsit elrabolom az urakat. Elnézést, hölgyeim! Gyere!
Drágám, árulj el valamit!
- Kié lett a ház? - Pacóé. Pacóé lett a ház.
Na ne! Az én ügyvédem a legjobb. Ha gondolod...
- Ne haragudj, de nem bírtam tovább! - Ugyan!
Ne kérj bocsánatot! Az a pasas egy seggfej.
Nem ismered Pacót...
- Nem, és nem is akarom. - Vigyázzatok az úton!
- Ugye nem? Ti is mentek? - Igen. Mindent köszönünk.
- Nagyon örültem. - Minden mesés volt.
- Add meg a számod... - Martín!
Voltak ugyan nehézségek, de alapvetően jól haladtak a dolgok.
Aztán kilenc hónappal a vébé előtt beütött a krach.
1985. szeptember 19.
A Richter-skála szerinti 8,1-es erősségű földrengés
reggel 07:19-kor rázta meg a környéket.
A rengés epicentruma az északi szélesség 16,5 fokánál
és a nyugati hosszúság 10,3 fokánál volt.
Mexikó fájdalma a FIFA fájdalma, Martín.
Szeretném, ha tudná, hogy lélekben önökkel vagyunk.
Köszönöm, João. Ez nagyon jólesik. Köszönöm.
Együttérzünk önökkel,
és szeretnénk, ha arra koncentrálnának, ami most a legfontosabb.
Igyekszünk. Mindent megteszünk.
Most minden erőforrást és energiát az emberekre kell fordítaniuk.
João, ugye nem veszik el tőlünk a rendezés jogát?
Az lenne az igazi tragédia, ha elbuknánk a vébét.
Drágám, most mindenki retteg.
Ha lecsillapodtak a kedélyek, majd nyugodtan folytathatod a munkát.
Ennek az országnak kell egy cél, hogy újra felemelkedjen.
És itt van az orrunk előtt.
Csak...
Csak meg kell győznöm Emiliót... Ha adna öt percet...
...még mindig el van zárva. Az Avenida Juárezt is belepte a törmelék.
A Calle Jaliscón egy épület összeomlott...
Ne haragudj, drágám!
A szálloda ablakai betörtek...
Csak úgy érzem, megőrülök.
...a Hotel De Carlo falai is leomlottak...
Gyere ide!
Sokan a háztetőkön és tetőteraszokon kerestek menedéket,
az ő mentésük jelenleg is folyik.
Jelenleg ilyen állapotok uralkodnak Mexikóvárosban.
Felhívom Mayritát, hogy szervezzen le egy találkozót Emilióval.
Gyors leszek, jó?
Monterrey utcáit teljesen körbezárták a...
Adja Mayritát! A főnöke keresi, De la Torre. Adja gyorsan!
Hogy érti, hogy nem ment be?
Mindnyájunknak vannak gondjai.
Én is tudom, hogy földrengés volt, de dolgozni muszáj.
Akkor kerítsen valakit, aki össze tud kötni Azcárraga úrral!
Kerítsen valakit!
Még nem hivatalos, de valószínűleg Németország lesz a rendező.
Az olaszok és a franciák szintén bejelentkeztek.
Meg kell sürgetnünk az ellenőrzéseket.
Látniuk kell, hogy minden stadion biztonságos.
És minimalizálnunk kell a helyreállítási költségeket.
Az eszem megáll. Komolyan a stadionokról beszélsz?
Miközben te a kávédat szürcsölgeted,
ki tudja, hány ember küzd az életéért a romok alatt.
A honfitársaink.
Higgye el, én is tudom, hogy ez egy szörnyű tragédia!
És hogy ez önt és a vállalatot is megviselte.
De bármilyen kegyetlenül is hangzik, a holnapra is gondolnunk kell.
Mert az is eljön. Az ország gyászban van. Az embereknek kell egy kapaszkodó.
Tudom, hogy a foci csak egy játék.
Huszonkét fickó kerget egy hülye labdát.
De kevés dolog tud olyan örömet szerezni,
mint a remény és a győzelembe vetett hit, ami akkor is erőt ad, ha vesztésre állunk.
A pokolba is, don Emilio! Ez az, ami aranyat ér!
De minek jártatom a szám? Ezt ön tudja a legjobban.
Na és mit akarsz tenni?
Ha Guillermo ide hívná Havelange-ot, meggyőzném, hogy nálunk maradjon a vébé.
Bízzon bennem, kérem!
Tényleg bízhatunk benned?
De még mennyire! Még szép, hogy bízhatnak.
Ha a FIFA idejön, nem veszítheted el a fókuszt.
Miért veszíteném el a fókuszt?
Vannak dolgok, amiket jobb nők nélkül intézni.
Te is tudod, hogy a barátnőd megjegyzése miatt veszítettük el a minisztert.
Igen, és mindkettőjüket megkövetem.
Nagyon kellemetlen volt, ráadásul az ön házában történt, don Emilio.
De...
még aznap este véget vetettem annak az ostoba kapcsolatnak.
Már azelőtt is voltak gondjaink. Nem is tudom, mi ütött belém.
Vagyis tudom. Azok az átkozott szoknyák.
A szoknyák.
De már vége. Már csakis a munkára koncentrálok.
Memo, felhívnád Havelange-ot?
Hogyne, intézek mindent.
Rendben van. De ne szúrd el, Martín!
Mexikó legbefolyásosabb emberének azt kell mondani, amit hallani akar.
Már csak Hermann Neubergerre kellett koncentrálnom.
A FIFA kopójára, aki a vébé sorsáról döntött.
Isten hozta a FEMEXFUT-nál! Milyen volt az útja?
Hosszú.
Igyunk egy jó kávét! Kér kávét? Coffee?
Ez egy eredeti Talavera-kerámia.
A FIFA bizottsága alaposan megfontolta a dolgot.
Nagyon sajnáljuk, ami az országukban történt,
de a világbajnokságot semmiképp sem szabad itt megrendezni.
Két nappal korábban volt egy érdekes találkozó Svájcban.
Micsoda tragédia!
Biztonságos helyszínre van szükség.
Mi rendelkezünk a szükséges erőforrásokkal.
Más már nem tudna megrendezni egy vébét.
Tudják, mit? Pont ugyanazt tettem volna, amit az az amerikai boszorkány.
Ha már itt van, szeretnénk kicsit megmutatni a várost.
Mehetünk?
Most az egész világ arról beszél,
hogy Mexikóváros romokban áll.
De van valami, amit az újságokban
és a hírekben nem láthat, Hermann.
És ezt most megmutatjuk önnek.
Gyerünk!
Menj csak tovább, Mike!
Nem könnyű, igaz?
Nem könnyű ezt látni.
- Tudja... - Vigyük az oszlopot!
...ezek az emberek mind itt élnek a városban.
És egymásnak segítenek.
Azért hoztam ide, hogy a saját szemével lássa a valóságot.
És most szeretnénk megmutatni a stadiont.
Itt van nem messze. Csak 20 perc az út.
Azért volt csak 20 perc,
mert megkértük az elnököt, hogy zárassa le az egész autópályát.
Így legalább a kátyúkat is betemették.
Jól van.
- Erre! - Menjünk!
Uraim!
A Neza 86 Stadion. Biztonságos, és teljesen felújítottuk. Jöjjön!
Igazából csak kicsit kipofoztuk.
De 20 000 élelmiszercsomag és egy kis műsor elég volt ahhoz,
hogy megteljen.
Na, mit szól hozzá? Mutassa csak!
- Hermann! - Hermann!
Hálás vagyok, hogy eljött. Nagyon köszönöm.
Vagy kezdi ön, Hermann?
- Rajta! Öné a szó. - Nyugodtan!
Mondja el, miért nem itt lesz a vébé!
Öregem!
Csak vicceltem.
Nyugalom, Hermann! Ma ünneplünk. Nem szónokolunk.
Lazítson! Érezze jól magát!
Jó reggelt!
Köszönöm, hogy eljöttek.
Hadd kezdjem azzal, hogy azért lehetek ma itt,
mert szerencsém volt, ahogy önöknek is.
De sokaknak nem volt ilyen szerencséje.
És azok az éjszakák és nappalok,
amiket önökhöz hasonlóan
én is a romok eltakarításával és az áldozatok keresésével töltöttem,
rádöbbentettek, hogy küldetésem van.
Ez az ország megérdemli, hogy higgyen.
A világbajnokságnak Mexikóban kell maradnia.
Szóval, Neuberger úr,
ahogy azt ön is láthatja,
a stadion tökéletes állapotban van.
De nem ez a fontos. Hanem ezek az emberek.
Ezek az emberek ma önszántukból jöttek ide,
hogy megmutassák,
készen állunk a világbajnokságra és az ünneplésre.
Jól mondom?
Igen, Neuberger úr, a földrengés megrázott minket, de talpon maradtunk.
Ezért érdemli meg ez az ország, hogy megrendezze
minden idők legnagyszerűbb világbajnokságát!
Isten hozta Mexikóban, Hermann!
Ez Mexikó!
Csak egy kortyot!
A világbajnokságra.
Rendben.
Készítsünk egy fotót!
Gól! Micsoda gól!
- Ne! - Éljen Mexikó!
Nézze csak, Hermann! Egy kis szuvenír.
- Csak hogy könnyebb legyen dönteni. - Köszönöm.
Köszönöm.
Ez a fickó!
Látod? Csak koncentrálnod kellett.
Így igaz.
Nem a nőkkel van a baj, Martín.
Nézz csak rám! Én aztán tényleg bolondulok a nőkért.
De sosem hagytam, hogy a fejemre nőjenek.
Hidd el, nem olyan bonyolult!
Egy idő után az ember megtanulja kezelni az ilyesmit.
Ennyi az egész.
De ha nem tudsz meglenni szerelem nélkül...
akkor majd segítünk, rendben?
Egy szavát sem értem, don Emilio. Miről beszél?
Nézd! Egy sereg esemény lesz a vébé előtt, amin részt kéne venned.
És mindenhol kamerák vesznek majd körül. Látom, már most be vagy sózva.
De kell majd melléd egy kísérő.
Egy híresség. Mondjuk Lucia.
Mármint Colorina?
- Nem, szó sem lehet róla. - Mi? De miért?
Nem vagyok olyan, mint maga. Nem tudok több dologra figyelni.
- Elveszítem a fókuszt. - Jól van, te tudod.
De a megnyitó után örömmel élek a lehetőséggel.
Beszélsz még az exeddel?
- Nem, miért? - Nem?
Nem.
Paula odavan azért az acapulcói házért, ami azé a Paco Quintanilláé lett.
- Ezt inkább hagyjuk! - Hát jó.
Szakítottunk. Felőlem fel is fordulhat.
Helyes. Úgysem volt hozzád való.
Egészségünkre!
Meg a sikerre.
A sikerre.
Életem!
Szeretnéd a ’86-os mexikói világbajnokság nyitóünnepségét
az elnöki páholyból nézni?
Meggyőzted, mi?
Látnod kellett volna. Az a marha már majdnem állampolgárságért folyamodott.
- Elképesztő volt. - És most miért nem mehettem veled?
Mert csak férfiak voltak ott.
Tudod, ez olyan, mint a pápaválasztás. Dögunalom.
Jó, de legközelebb azét elviszel, ugye?
Vagy addigra már nem leszünk együtt?
Mi?
Ma reggel felhívott Paula Cussi.
Sajnálkozott, hogy szétmentünk.
Ne már! Komolyan?
Esküszöm, bolond az a nő.
Egy szavát se hidd el!
Te is ott voltál azon a vacsorán. Láttad, milyen.
Azért fura, nem?
Micsoda?
Hogy Azcárraga kitalált rólunk egy ilyen történetet.
- Mégis mi oka volt rá? - Nem tudom. Nem ismerem őket ennyire.
De a pasas egy notórius hazudozó.
Martín!
Légy őszinte!
Őszinte vagyok.
Szóval Paula csak kitalálta az egészet?
Fogalmam sincs, miről beszélsz.
- Martín! - Mi az?
Nézd! Engem nem érdekel sem Azcárraga, sem Paula Cussi.
Az érdekel, hogy miért hazudsz.
Most mit mondjak erre?
Francba! Idegesít, hogy hazugnak tartasz, Susana.
Fáj, hogy nem hiszel nekem.
Rohadt életbe! Ez most komoly?
Mégis mit vársz tőlem?
Mit kéne még tennem?
Nem tudom, mit éltél át azzal a seggfej Pacóval.
- De én más ember vagyok. - Jesszus, Martín!
Hihetetlen, hogy képtelen vagy abbahagyni a hazudozást.
Te meg az ítélkezést.
De tudod, mit? Legyen! Beszéljünk végre őszintén!
Beszéljünk a bizalomról!
A férjed egy bűnöző volt. Egy igazi bűnöző.
Négy évig éltél vele együtt. Ezt mikor akartad elmesélni, drágám?
Menj el, Martín!
Jól van.
Már megyek is. Még szép, hogy elmegyek.
Rohadt életbe! Mekkora hülye vagyok! Hihetetlen!
Már itt sem vagyok.
Nem is zavarok tovább, elmegyek egy hote...
Nesze! A tetves kulcsod!
Tudom.
Egy idióta vagyok.
Susana volt a legjobb dolog az életemben, én meg mindent elszúrtam.
Így jutottunk el 1986. május 31-ig.
Több mint 100 000 ember tombolt az Aztecában.
Ki hitte volna?
Annyi év kemény munkája és megpróbáltatása után
a világbajnokság végre elkezdődött, az életem pedig romba dőlt.
Kezdődik az első mérkőzés. Mexikó a belgákkal küzd meg.
Beteszi középre, és gól!
Quirarte! Fernando Quirarte szerzi az első gólt...
Szöglet. A labda a 16-oson belül, Aguirre, és gól!
Hugo Sánchez gólt szerez!
Micsoda gól!
A válogatott Paraguay ellen játssza a második meccsét.
Tizenegyes Mexikónak!
Hugo Sánchez rálövi, és kapufa! Kihagyja!
Real Madrid ide vagy oda, az Azteca nem kegyelmez.
KIMARAD A HUGÓL!
De így is ott álltunk a nyolcaddöntő kapujában,
és az egész ország ünnepelt.
Csak én nem.
- Bemegyek hozzá. - Menjen csak!
Semmi gond, uram. Ötre meglesz az árajánlat.
Hogyne. Köszönöm.
Szia!
Leülhetek egy percre? Gyors leszek.
Van egy információm, ami hasznos lehet számodra.
Mexikó Monterreyben játszik majd a legjobb négy közé jutásért.
Már ha minden jól megy. De miért ne menne jól?
Ez azt jelenti, hogy hirtelen
egy csomó ember akar majd Monterreybe menni.
Ez rengeteg repülős utat és vendégéjszakát jelent.
A monterreyi stadion 42 000 férőhelyes.
Csak egy tipp.
Egy baráti tipp.
Köszönöm.
Köszönöm, Martín. Köszönöm az információt.
Jól van.
Rendben. Bocsáss meg, de most muszáj...
Susana...
Susana, látni akartalak.
Nagyon hiányzol.
Olyan jók voltunk együtt.
Én meg elszúrtam. Tudom, hogy elszúrtam.
Nem tudtam kezelni a dolgot.
Túlságosan büszke voltam.
Ne haragudj rám, Susana!
Kérlek, bocsáss meg!
Köszönöm.
Köszönöm, hogy bocsánatot kérsz.
Tudom, hogy neked ez nem könnyű.
Nem, nem az.
De tudod, miért teszem?
Azért, mert szeretlek.
Ezért teszem.
Köszönöm.
Köszönöm...
hogy fogadtál, és hogy adtál még egy esélyt.
Köszönöm.
Ki mondta, hogy adtam még egy esélyt?
Úgy értem...
Hogyhogy?
Martín, te egy hazug ember vagy.
Lássuk be! Hazudtál a nejednek, amikor összejöttünk.
És persze. Én sem vagyok szent, és tőled sem várhatom el, hogy az légy.
Mindenkinek vannak hibái.
De egy kapcsolatban vannak szabályok,
amiket igenis be kell tartani.
És nagyon dicséretes, hogy ma eljöttél, ez nagy előrelépés.
De még hosszú út áll előtted.
Mindenesetre köszönöm, hogy szóltál
a monterreyi meccsről.
Nincs mit.
Gondoltam, hasznodra válik majd.
Örülök, hogy láttalak.
Én is. Köszönöm, hogy időt szakítottál rám.
Akkor megyek is. Elnézést.
- Köszönöm. - Minden jót!
- Viszlát! - Viszlát!
Azt kéri, hogy Mexikó kapjon ki Iraktól?
Nem kérem.
Mexikó ki fog kapni Iraktól, és második lesz a csoportjában.
Szerintem ez hatalmas hiba.
Nos, ha mi lenne a csoportelsők, Monterreyben játszanánk.
Az Azteca viszont Emilio Azcárragáé.
És a válogatott csakis az ő stadionjában játszhat.
Mit nem értesz ezen?
Azt akarják, hogy az Aztecában játsszon a csapat.
És te mit akarsz, Martín?
Azt, hogy rúgjatok egy ötöst.
A válogatott nem fog kikapni.
Jól van.
Tisztellek, Martín.
- Én is nagyon tisztellek, Bora. - Tényleg?
- Még egy házat is felajánlottak neked. - Egy házat?
Na ne!
Csak tréfáltam.
- Ne szórakozz velem! - Szart sem ajánlottak.
Ha megnyeritek a vébét, elveszlek feleségül.
Majd én veszek neked házat meg egy kisbuszt...
Öt gólt nem lőttünk, de egyet azért igen.
Így veretlenül lettünk csoportelsők.
Irak legyőzése után
Mexikó Bulgária ellen játssza a negyedik mérkőzését.
A 36. percben járunk. Rafael Amadornál a labda.
Átadja Negretének, aki továbbgurítja Aguirrénak.
Egy gyönyörű átívelés El Vascótól.
Újra Negreténél a labda. Negrete ollóz, és gól!
Nem hiszem el!
- Gól! Mexikó gólt szerez. - Nem hiszem el, Manuel!
Igen! Gól!
Ez az, gól! Nesztek, senkiháziak!
...a legszebb gól.
Mexikó ünnepel.
A válogatott először jut el az ötödik meccsig. Mexikó negyeddöntős.
A csapat Monterreyben küzd majd meg a németekkel
a hazai futball történetének talán legfontosabb mérkőzésén.
Gyerünk!
Elhangzik a sípszó, és megkezdődik a negyeddöntő
a Mexikó–Németország mérkőzéssel.
A mexikóiak remek formában vannak,
láthatóan felveszik a versenyt a németekkel.
Hajrá, Mexikó!
Cruz a tizenhatosnál...
És gól! Vezet Mexikó!
Várjunk csak!
Na ne! Nem adja meg.
A bíró szabálytalanságot látott,
így a gól érvénytelen.
Egyre nagyobb a tempó.
Flaco, pörögjünk, gyerünk!
A mexikói játékosok állják a sarat, és folyamatosan támadnak.
A rendes játékidő véget ért, gól egyelőre nem született.
A bíró lefújja a mérkőzést. Jöhetnek a büntetők.
Borának két megbízható büntetőrúgója van. Negrete és Sánchez.
Egy pillanat. A gólkirály nem tud lábra állni.
Már egy ideje görcsöl. Meglátjuk, vállal-e büntetőt.
- Nem mozdul. - Nem fog felkelni.
Meg sem mozdul. Nem hiszem el.
Hugo nem kel fel. Nem akar felkelni.
Gyerünk, Hugo!
- Lőnie kell. - Nem fog felállni.
De igen. Feláll. Még szép, hogy feláll.
Pillanat! Mindjárt jövök.
Várj! Te menj csak!
- Vedd le a dzsekid! - Én?
Vedd le a dzsekid!
Jól van!
Remek voltál, Hugo!
Parádés meccs volt. Majdnem megvertük őket.
Most itt az idő. Eljött a pillanat. Hányadikként rúgsz?
- Szeretnék lőni, de... - De?
Nem fog menni.
- Miért? - Így lesz a legjobb.
Görcsölök, nem tudok lőni.
Kinek lesz így jó?
- A Realban nem szoktál begörcsölni. - Hogy jön ide a Real?
- Ne hátrálj meg! - Nem hátrálok meg, te seggfej!
Te akarsz kioktatni?
Most vagy először focipályán!
Mit tudsz te a fociról? „Ne hátrálj meg!”
Barom.
- Bora! - Te meg mit keresel itt?
- Hogy lehet, hogy Hugo nem akar lőni? - Senki nem akar lőni.
Kiesett Tomás, Javier, és most már Hugo is.
- A fiúk rettegnek. - Ez a dolguk, Bora!
Válaszd ki a legjobbakat, és küldd őket a büntetőhöz!
Figyelj! Nem kényszeríthetem őket.
Akkor biztos kihagyják. Ezt akarni kell.
És tűnj el innen!
Raúl, te nem rúgsz?
A mester dönt.
Ha te döntesz, emlékezni fognak rád.
Ki rúgta a vébé legszebb gólját, Manolo?
Ki a legjobb ebben az átkozott csapatban, Fernando?
Miattad jött ki a nép.
Vezér vagy, vagy sem?
Sosem felejtik el, aki kiáll büntetőt rúgni.
Ne légy hülye! Vállald el!
Raúl is jelentkezett. Mit fognak szólni, ha te nem mész?
Mester!
Majd én kezdek.
- Megyek. - Köszönöm. Sok sikert!
Mester! Jövök.
- Jól van, gyere Raúl! - Ez az!
Végre megvoltak az embereink.
Már csak egy kis Bora-varázslat kellett, hogy legyőzzük a németeket.
Figyeljetek!
Én nem vagyok olyan, mint ti.
Nem Mexikóban születtem. De ezt az országot választottam.
És tudjátok, miért? Mert itt bármi lehetséges.
Igenis le lehet győzni a németeket. Bárkit legyőzhettek.
- Igen! - Úgy van!
Szóval lőjetek bátran! Szívből!
Ez Mexikó. És itt semmi sem lehetetlen.
Meg tudjuk csinálni! Megcsináljuk!
- Megcsináljuk! - Megcsináljuk!
A NÉMETEK JAVÁRA
A németek...
mindig nyernek.
Bár kikaptunk,
akkor is világ egyik legjobb csapata ellen játszottunk, ráadásul remekül.
És ez óriási büszkeség volt.
A stadionban pedig hatalmas volt az öröm, mindenki ünnepelt.
Az a világbajnokság maga volt a csoda.
És bár a vébé még nem ért véget,
Azcárraga már új terveket szövögetett.
Történelmet írtál.
Együtt írtunk történelmet, uram.
Ha így folytatjuk,
talán az olaszországi vébét már tényleg mi nyerjük.
De nem tizenegyen három ellen, igaz?
De nem ám! Figyelj csak!
- Tetszik ez a ház? - Gyönyörű.
Akkor mostantól a tiéd.
Én ilyen vagyok. Díjazom a teljesítményt.
Te pedig jól kezdtél. Meghosszabbítom a szerződésedet a FEMEXFUT-nál.
És ha unnád, beszállhatsz a cégembe. Mit szólnál egy alelnöki poszthoz?
Ez nagyon megtisztelő, uram.
Örömmel dolgoznék önnel, de...
De mi?
Tudja, hogy Svájcba vágyódom.
Na ne mondd!
- És mégis mi a terved? - Jön az olimpia.
Koreában. Ott már az aranyért megyünk. Fantasztikus az U20-as válogatott.
Zseniális csapatot építünk majd belőlük Hugo Sánchez köré.
És négy év múlva mindenkit lemosunk.
Jól hangzik.
Ha ezt összehozod, támogatni fogom, hogy átvedd João helyét.
Az a hóhányó lassan úgyis nyugdíjba megy.
Csak ne szúrd el, rendben?
Cardozo, segítünk kicsit az U20-asoknak.
Bárki ellen játszanak, győzniük kell.
Először segítünk az U20-nak,
aztán ha kell, az U19-nek, az U17-nek, az U23-nak...
Beteszünk a csapatba két-három rutinosabb játékost.
Ennyi kell, majd meglátod.
Mondd meg neki, hogy az életkor nem számít!
Csak borotválkozzanak meg! És kérj tanácsot Chabelótól!
Pár veteránnak szereztünk új születési anyakönyvi kivonatot,
és lett egy bivalyerős csapatunk.
Nem egy személyben döntöttem, de én írtam alá mindent.
1988-ra Mexikó már a világ élvonalában volt.
Ahogy az U20-as csapat is.
Megállíthatatlanok voltunk.
A terv működött.
Csak épp nem mindenkinek tetszett.
Öt, négy, három, kettő...
Rendkívüli híreink.
Guatemala panaszt tett
az U20-as bajnokságban játszó túlkoros játékosok miatt.
A CONCACAF kivizsgálja a csalást,
és várhatóan szigorú büntetést fog kiszabni.
A rohadék!
Az U20-as csapatban túlkorosok játszottak. Miért akar fellebbezni?
Ez aljas rágalom. Ez az alaptalan vádaskodás konkrétan hazaárulás.
Mutassanak bizonyítékot!
Itt az aláírása.
Azért jöttél, hogy provokálj?
Ezért vagy itt, igaz? Végeztünk.
Kifelé! Cardozo, dobd ki őket!
Rohadt törpe! Le akarsz járatni?
- Kifelé! - Hagyjon!
Senki sem lökdöste. Tűnés!
A Mexikói Labdarúgó-szövetség intézményes korrupciója
mindnyájunkra nézve szégyen.
Csináljanak valamit De La Torréval! Az az ember egy csaló.
Mondja el az igazat a születési okmányokról!
Hamisak voltak vagy sem?
Nos...
mi nem hamisítottunk okiratokat.
A FIFA sosem szabott még ki olyan súlyos büntetést, mint amit Mexikó kapott.
Csak egy dolgot mondhatok.
A hazai futball morális hanyatlásáért és a korrupcióért egyetlen ember felelős.
Martín de la Torre. Ennyi. Van még kérdés?
Tudod, mennyi pénzt bukok azzal, hogy nem leszünk ott az olasz vébén?
Van fogalmad róla, milyen sebet ejt a nemzet lelkén az,
ha a csapata nem vehet részt a világbajnokságon?
Hugo kapta az Aranycipőt!
Ha ez ennyire fontos, miért nem állt ki mellettem?
Akkor ott lennénk Olaszországban.
Kinek képzeled magad, te seggfej?
Tán az adósod vagyok? Mégis miért?
Elintéztem, hogy mi rendezzük meg minden idők legjobb vébéjét.
Csak ezért. Na meg a hűségemért.
Azért azzal sem járt rosszul. Igaz?
Beszéltem én valaha is a stiklijeiről?
Nem, ugye?
Pedig eljárhatott volna a szám. Még most is eljárhat.
Most fenyegetsz?
Rohadt szemétláda! Én emeltelek fel.
Nélkülem egy senki lennél.
Maga az, akinek fingja nincs a futballról!
De ezt sosem fogja belátni.
Végeztem.
Ha nem értékel, akkor dögöljön meg, maga szarházi!
Neked aztán van vér a pucádban.
Sebaj, mostantól minden ajtó bezárul előtted.
Egyedül fogod elvinni a balhét.
Az egész ország szembe fog köpni, megértetted?
Azt hiszi, félek magától, don Emilio?
A hülye hatalmától meg a hülye cégétől?
A foci a férfiak sportja, maga vadbarom! Na jöjjön, játsszuk le!
Maga meg én. Most rögtön! Gyerünk!
Gyerünk! Most egyedül van! Álljon fel, rajta!
Csak ennyit tud?
Valakivel összetéveszt. Én nem vagyok a pincsikutyája.
Legyen a magáé a futball! Azt is majd tönkreteszi, mint mindent.
Töketlen barom.
Maga Martín de la Torre?
Akkor dögöljön meg!
MEXIKÓVÁROS, 1994
- Mi a helyzet, cimbora? - Hogy van, uram?
- Tölts egy duplát, aztán már megyek is! - Nem nézi a meccset?
- Szerintem tudod a választ. - Szóval nem.
Már nem nézem a válogatott meccseit.
- Parancsoljon, uram! - Köszönöm.
Még mindig fáj.
És ’86 óta már a csapat sem a régi.
De a szurkolók jóban-rosszban kitartanak.
Az a világbajnokság óriási siker volt. A Televisa is hatalmasat kaszált.
A legbüszkébb nemzet voltunk.
Mexikóban azóta sem volt akkora népünnepély.
De a rendszer sajnos kegyetlen.
Örökre eltiltottak a focitól.
És az ország elhitte, hogy miattam nem vehettünk részt a ’90-es vébén.
De azért nem rokkantam bele.
A FEMEXFUT a politika játékszerévé vált, a csapat meg egyre gyengébben muzsikált.
De így is azt mondom,
hogy semmit sem bánok.
Sokan cserélnének velem,
amiért megrendezhettem minden idők legjobb világbajnokságát.
Én már csak tudom. Ott voltam.
Elnézést, maga Martín de la Torre?
Akkor miért nem megy el a jó édesanyjába?
Hát jó.
Fizetek, cimbora.
Inkább hó végén, ha lehet.
Most mennem kell. Lesz egy fontos meccsem.
Szerencsére van, ahol még mindig számolnak velem.
Csak be kell tartanom a szabályokat.
- Jó napot, hölgyem! - Jó napot!
Itthon van a férje?
Nem, nincs.
Maga kicsoda?
Hugo Sánchez vagyok.
Hugo?
Nem Bulgária ellen kéne játszania?
Nem.
Félidő van. Meglógtam.
Gondoltam, gyorsan lövök egy gólt.
Csak egyet?
MARTÍN DE LA TORRE ÉLETE HÁTRALÉVŐ RÉSZÉBEN
SZÁMVITELT TANÍTOTT.
A FEMEXFUT-NÁL TÖLTÖTT ÉVEI ALATT
A MEXIKÓI FUTBALL PROFESSZIONÁLIS SZINTRE EMELKEDETT.
A MEXIKÓI VÁLOGATOTT AZÓTA MINDEN VILÁGBAJNOKSÁGRA KIJUTOTT.
DE SOHA NEM KERÜLT OLYAN KÖZEL A VILÁGBAJNOKI CÍMHEZ,
MINT MARTÍN DE LA TORRE IDEJÉN.
A MEXIKÓI FOCIVÉBÉ
KÉSZÜLT JAVIER GONZÁLEZ RIPORTKÖNYVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Usztics Lili