АМБІЄНТНА МЕЛОДІЯ
Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Х'ЮСТОН: Х'юстон викликає командира Крю-12.
У нас тут комети на моніторах.
АСТРОНАВТ: Чуємо вас, Х'юстоне.
Так, бачимо її і спостерігаємо.
Загадуємо бажання.
СМІХ
Х'ЮСТОН: Бажання, сподіваюсь, пристойні?
АСТРОНАВТ, СМІХ
Ну, про всіх не скажу, а я особисто сподіваюся
до кінця року скуштувати маминого борщу.
Х'ЮСТОН: Командире, ви як знали?
Тут от ваша мама запросила зв'язок. З'єдную.
МАМА: Синочку, привіт, це я. У нас все добре.
Тьотя Люба ж нарешті дачу продала.
Трохи посиділи, батько твій дав джазу.
Буфет нам віддали, той самий з ясеня, де ти малий заснув, пам'ятаєш?
АСТРОНАВТ: Мама, нас слухає двісті людей.
МАМА: Шо, я соромлюся чи шо? Хай знають.
І це ж цей, Мона Ліза народила кошенят в пральній машині, я ледь не прокрутила.
А ще баба Тома питала, чи можна посилку передати...
ІНГА: Дякую, дякую, Валюш.
Та нічого не видумайте, просто приходьте і все.
Я вже ж зараз стільки не наготовлюю, ти ж мене знаєш.
Усього по чуть-чуть.
Приходьте. Женька ж приїхав із Києва.
Ага, сюрприз зробив.
До зустрічі. Куму привіт.
М'ЯКА ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
Віталіна Іванівна, викликали?
ВІТАЛІНА: Так, прошу.
Надія Львівна,
з вашого дозволу, я без довгих прелюдій.
Згідно з розпорядженням, ви підлягаєте скороченню.
Документи вже оформлені.
ОЛЯ, ТЕЛЕФОНОМ: Да, Ір, алло.
Оль, привіт.
ОЛЯ: Ем, чую в голосі нотки кіпішу. Шо вже?
Софія сказала, що буде ночувати у Марго.
Але, як ти розумієш, ні у Марго, ні вдома вона не ночувала.
Телефон вимкнений.
ОЛЯ: Блін, ну моя вдома, твоєї не було.
Угу.
Добре, прийнято.
ОЛЯ: Тримайся.
ВІТЯ: Опа! ІНГА: О, Господи.
ХИХОТЯТЬ
Хлопці, ну ви якісь странні, чесне слово.
Мамуль, ми з татом вирішили не чекати вечора і підняти тобі настрій.
Ну, тост, побажання потім за столом.
Коротше, мам, це тобі.
Ой, ну шо ви там понавидумували?
Ну шо, многая літа, мать.
Ти ж у нас майстер-шеф!
Богиня борщу! Що там ще?
Ну, наливай, коротше.
- Що, можна відкривать? - Угу.
У!
В сраку собі засуньте ці каструлі.
Мам, ні, ну це ж не просто каструлі, це німецький бренд.
Це колаба з шефом Мішлена і плюс антипригарна технологія.
Та хоч позолочені. Я коло цієї плити проводжу все своє життя.
Приготувала сніданок, помий посуд.
Помила посуд, а вже можна готувать обід.
Приготувала обід, знову все перемила.
Поки перемила, а вже можна готувати і вечерю.
І так по колу. По колу.
По колу, по колу!
Все життя по колу!
Я вам що, служанка? Я тут не на зарплаті!
Це пов'язано зі списком, не ви одна.
Система скорочує всіх, кого можна автоматизувати.
Банк переходить на нову модель.
НАДЯ ЗІТХАЄ
Ні, ну це досить таки дивно.
Я більше десяти років працюю в цій компанії.
Нам потрібна не тільки відданість.
Бізнесу важлива ефективність, без емоцій.
НАДЯ: Угу.
Це все ж таки не зовсім система.
МЕЛАНХОЛІЙНІ ФОРТЕПІАННІ АКОРДИ
Це вибір.
І цей вибір зробили ви, правильно?
Так, зробила.
Нагадую, ви маєте відпрацювати два тижні згідно контракту.
Це заява. Ви не маєте до банку жодних претензій.
Підпишіть ось тут і тут.
ОФІСНИЙ ГОМІН, ТЕЛЕФОННІ ДЗВІНКИ
ПРАЦІВНИК: Андрію Марковичу, строки нереальні.
Ми об'єктивно не вивозимо.
БРИГАДИР: Марковичу, ну я по стройках вже майже 40 років, всяке бачив.
І «Місто Чарівників» в Карпатах — це, звісно, круто, але є реалії.
Які?
БРИГАДИР: Ми не можемо там бурити.
Пропозиції які?
Я чекаю від вас конкретні шляхи рішення, а не перелік обмежень.
Бури норвезькі вже на митниці. Документи оформлюють.
За тиждень будеш мати новий інструмент.
Та що там вони в тій Норвегії знають?
От хай приїдуть і спробують в нашій породі щось пробурити.
П'ять місяців до запуску проєкту.
Рішення шукайте, а не зону комфорту.
До речі, а хто готував розрахунки?
Я, Андрію Марковичу.
Тут завищена майже кожна пропозиція.
Або домовляйтеся...
Андрій Маркович, я перепрошую.
Там намагалися додзвонитися, знайшли офісний номер.
Чого ти завелася з півоберта?
Гля, як спічка.
СМІШОК
Ще один, бачиш?
Нічо його, крім рибалки, не цікавить.
Вудки, спінінги.
Батиль!
Ти подиви на мої руки. Я тобі що, кухарка з морфлота?
У мене всі руки тою рибою поколоті.
Я ж не знаю, що з неї вже готувати.
Людство просто стільки рецептів не винайшло.
Оно, риба жарена, бач, риба парена, риба запечена,
рулетики з риби, риба копчена, риба солена,
риба сушена, риба в'ялена, риба провісна, риба фарширована!
Ми стільки того фосфору жеремо, що скоро світитись станемо.
Мам, ну чого ти починаєш?
Мені 50 років,
а я за межі області виїжджала два рази.
Один раз в Умань, коли Женька з школою їздив.
А один раз у Миколаїв, оно, оцього закодірувать.
ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
Я Києва не бачила.
Якихось нещасних п'ять годин туди їхати.
Ну ми ж не можемо, — «Бо на кого ж ми собак оставимо?».
На волю Господа.
А сусідів не можна попросити?
ЖЕНЯ: Так, все відміняється.
Твоя Валя, куми і решта йдуть лісом.
Мам, ми їдемо в Київ.
РИТМІЧНИЙ РАДІО-ДЖИНҐЛ
ВЕДУЧИЙ: Завтра ясна ніч, тому не вкладайте дітей рано,
покажіть їм комету.
Обійміться, зробіть чай,
подаруйте близьким тепло і небесну космічну магію.
ІРА: Угу, дякую.
ВЕДУЧИЙ: Не дякуйте. В Києві 10:45. Летимо!
«Люкс-ФМ». Розважальне радіо No1.
ДОЛИНАЄ ДИТЯЧИЙ ГОМІН
У неї що, жовте волосся?
МАТВІЙ: Та ні, просто в мене немає білого фломастера.
ЯСЯ: А якщо взяти зелений — буде мавка.
Вийде чиясь інша мама. А моя ось така.
Мабуть, це круто. Це навіть крутіше, ніж витягнути ведмедя з автомату.
Екстрене включення: Матвій головний щасливчик дня.
За нашою інформацією, у нього от-от з'явиться справжня мама.
Ваші перші емоції?
Раз-раз. Мабуть, це як у Робінзона, коли він вперше побачив корабель.
Далеко-далеко, але точно пливе по тебе.
І вже не так страшно чекати, бо цей корабель вже точно твій.
Матвій, там твоя приїхала.
ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
Хм, а здається, ти сережку загубила. Ось тут, ось тут.
А, точно.
Ну, комусь пощастить знайти скарб.
А як ти мене обрала?
Ну, по знаку Зодіака.
По китайському календарю.
Я хотіла, щоб він був скорпіоном, народжений в рік тигра.
Ага, так я тобі і повірив. Нічого, що я водолій?
- Ти водолій? - Так!
Тю... Блін, це не годиться.
Доведеться звертатися в сервіс,
нехай мені міняють на справжнього скорпіона.
Я пожартувала.
Насправді, я ніяк тебе не обирала.
Воно якось, знаєш, само собою відбулося.
МАТВІЙ: А коли ми будемо жити разом, ти будеш мене сварити?
Наприклад, якщо я забуду почистити зуби. Чи все одно будеш мене любити?
Ну, якщо ти не будеш слухатися, я буду говорити: рахую до трьох.
МАТВІЙ ХМИКАЄ
А якщо я буду слухатися? Ми ось так кожного дня будемо гуляти?
Вай нот? Як захочеш.
Імба. Хочеш, іди на ковзанку.
Хочеш, йди до гральних автоматів. А хочеш, до закинутих кораблів.
А я, до речі, про цей атракціон нічого не знаю.
Та, це піратська тема для посвячених. Якось розповім.
Можна, до речі, сходити в музей медуз. Теж цікаво.
- План топ. - Тобі подобається?
Да, подобається. А ще сережки нові купимо.
Такі, красиві, з жовтим каменем.
Ну все, вже треба йти, пірат.
А то порахую до трьох.
СВІТЛАНА: Біжіть до себе.
Дивлюсь я на вас з Матвієм.
Що, зірки зійшлись?
Ой, Світлана Петрівна, навіть не знаю, з чого почати.
Як це працює, ця зараза?
Зараза, як ти працюєш?
Дозвольте, дозвольте, дозвольте.
АЛЛА: О, Боже.
ШУМ ВОГНЕГАСНИКА, АЛЛА СКРИКУЄ
КАШЛЯЄ: О, Боже.
О, двигун сказав до побачення?
Ага. Вирішив взяти паузу в стосунках. Зараза.
Ну, тут або святу воду лити, або залишати, як є.
Добре, я підкину вас куди треба. Сідайте.
Взагалі-то, мене мама з дитинства вчила не сідати в машину до незнайомих дядь.
Андрій, 52 роки. Зріст середній, стрілець.
Угу. Ну ще, фото кота покажіть і поїдемо.
Ну мені ще доведеться кота заводити, щоб ви нарешті погодились поїхати.
Їдемо, ні?
Куди їдемо? Слухайте, а це що, я тут його залишу?
Це ж як собаку на узбіччі кинути.
Я викличу евакуатор.
Для переконливості додам співчуття в голосі.
Поїхали, збирайте речі і поїхали.
ІНТРИГУЮЧИЙ РИТМ
Слухайте, а ви взагалі нормальний?
АНДРІЙ: Ну, по буднях так. А сьогодні якраз середа.
Прикидаюсь дивним, щоб не лякати нормальних.
АЛЛА: Ну, добре.
Сподіваюсь, мене завтра не знайдуть у цьому лісі.
Якщо в лісі, то з кавою і музикою.
АЛЛА: Поїхали.
СМІШОК
А чому ви вирішили зупинитись?
АНДРІЙ: А, дуже голодний. Бачу дим.
Думаю, ну точно шашлична.
- Поїхали. - Пристебніться, будь ласка.
Так-так, звісно.
ДОЛИНАЄ ДИТЯЧИЙ ГОМІН
СВІТЛАНА: Надь, ну ви просто титан.
Пройти всі ці коло пекла і зібрати купу паперів, це...
Ну що тут скажеш? Мої вітання.
НАДЯ: Та, не перебільшуйте. СВІТЛАНА: Це ви не применшуйте.
Так. Зараз директорка підпише табель,
потім остання перевірка і все.
Залишиться зробити вирішальний крок.
Світлана, я...
я не знаю.
А раптом я не впораюсь?
Надь, так... так завжди.
Це в день усиновлення навіть у найспокійніших якась паніка, розумієте?
Це... це нормально.
Навіть дівчата тікають зі свого весілля,
а тут не менш важливий крок.
ДРАМАТИЧНА МЕЛОДІЯ
У мене просто все сиплеться з усіх боків.
А раптом я стану для нього ще однією тимчасовою людиною?
В нього вже були дорослі.
Він на вас дивиться, як на сонце.
У вас такий зв'язок.
Я багато бачила. Таке зустрічається нечасто.
Він вже обрав вас.
У мене є сумніви.
НАДЯ: Просто не хочу зробити йому ще раз боляче.
Вибачте, будь ласка.
ПІСНЯ: Кажеш я не той, ти не та
Поцілуй мене, придивись, хто там?
Поцілуй мене, придивись
Кажеш я не той, ти не та
Поцілуй мене, придивись, хто там?
Я знаю, що чорний це колір
У кожного своя межа
Мій еталон просто вроди — просто душа
Поцілуй мене, придивись...
МЕЛОДІЯ СТИШУЄТЬСЯ
РИТМІЧНА ЕЛЕКТРОННА МУЗИКА
ХЛОПЕЦЬ: О, чуєш? Є щось закурить?
ІРА: Я взагалі-то вчителька. Софія!
То нам діставати подвійні листочки? Будемо контрольну писати?
ХЛОПЕЦЬ: Чекайте, чекайте, я тільки контурну карту дістану.
Хтось бачив Софію?
НЕРОЗБІРЛИВІ РОЗМОВИ
ІРА: Софія!
Упс, це моя мазер.
ГРИМЛЯТЬ СКЛЯНКИ
НАПРУЖЕНИЙ ЕЛЕКТРОННИЙ РИТМ
ГУРКІТ
МЕЛОДІЯ СПИНЯЄТЬСЯ, КОТЯЧИЙ НЯВКІТ
СОФІЯ СТОГНЕ
ІРА: Салют.
Так ось куди спартанці викидають зіпсованих дітей.
Кияни, як і всі в Україні, готуються зустрічати комету.
Найкращі вітчизняні діджеї зіграють на Співочому полі.
Зоряний джаз на Поштовій, чудова опера у бот саду...
- Все, я побіг. - От молодець.
АРТУР: Якщо щось треба, набирай.
Ну і забігав би хоч іноді.
Отак на обід, на пів годинки.
Добре, ма. А це ти сама тягала?
Чого тягала? Пересунула трохи.
Вона ж яскраве світло любить.
Воно, бідолаха, витягнулося вся.
Ма, твоя драцена — це, звісно, свята справа, але
якщо ти і далі тягатимеш її через всю кімнату,
то скоро і сама станеш, як та драцена. Знаєш яка? Отака.
КРЕКЧЕ
ГАЛИНА: Не дай бог!
Добре, давай.
Дзвони мені. Я і драцену пересуну, і сонце розверну.
ГАЛИНА: Такий ти в мене. Ой, а в мене з ноутбуком знову щось.
Зникло усе.
Знову зникло?
Хакерська атака на фейсбук-сторінку з трояндочками і котиками?
ГАЛИНА, СМІШОК
ЗВУК УВІМКНЕННЯ
Ма, тут просто браузер згорнувся. Ну... все на місті.
Казала ж тобі, вступай на комп'ютерні технології.
Ти мене не послухав.
А що за тип тобі пише?
Так, Артурику закрий.
Галина Леонтіївна, я вас ще раз питаю, що за Лері Вінн?
Співак один. Ми спілкуємося.
Він цікавиться, що я читаю, яку музику слухаю.
Він хороший, не переживай.
Закриваймо.
Сідай.
Ма... це звичайна афера.
От буквально нещодавно одна жінка думала, що спілкується з Бредом Пітом,
а насправді спілкувалася з шахраями.
І перевела їм 800 000 доларів.
Ну й дурна.
Ну у мене ж немає 800 000 доларів.
Так, поспішай, а то запізнишся.
Ма, ти йому гроші переводила?
Ні.
АРТУР: Ма?
Весь світ горить, а мама шукає мене на вписках.
Знаєш, попрошу ChatGPT написати мені контакти Марвел.
Така у нас супергеройка пропадає.
На цілу франшизу тягне.
Але це взагалі-то моє життя, ясно?
Я знаю.
Я просто та, хто завжди з'являється, коли може статися щось погане.
Навіть якщо ти цього не хочеш.
Звідки ти взяла, що могло статися щось погане?
Мам, я не прошу тебе мене зрозуміти,
але мені не треба виховання, я не в колонії.
До речі, тобі форма б дуже пасувала. Чорний колір прям твій.
Ще й знущається. Звісно.
Мам, мені не шість років.
Ти мене не розумієш. Мене ніхто не розуміє.
У вас суцільна хвороба — контролювати.
ІРА: Так, у нас у всіх алергія на твої сторіз, у яких ти тусиш невідомо з ким.
Мам, ну от ти серйозно думаєш, що таким чином допомагаєш мені, так?
Коли мене тупо запхають в машину і кудись везуть.
Ти просто хочеш, щоб я була така, як ти.
Вся така правильна у нас.
ІРА: Софія, я хочу, щоб ти була така, як ти є.
Але ціла.
Без алкогольної коми, без тату на обличчі.
І без хлопця, який схожий на серійного вбивцю.
На, пий чай, вже охолонув.
ІНГА: Ну це хіба люди? Це ж свині!
ВІТЯ: То Боженька натяка, щоб я собі стаканчик налив,
а Женька за руль сів.
На губку акуратненько не наступи.
Стаканчик йому. Сайлентблоки він поміняв.
Я що винуватий, що ти нагребла тих сумок,
вроді ми не на два дня в Київ їдемо, а жить туди переїжджаєм?
Ну виложив я запаску!
Головне, що інструменти не забув.
Вітя, на пів тончика тихше.
І удочки свої калічні ти теж не забув.
В мене від тебе давлєніє піднялося.
До темна точно будемо в Києві, не переживай.
О, я не переживаю!
Я офігіваю!
Я не пойму, у мене сьогодні ювілей, чи підготовка до другого пришестя?
ВІТЯ: Жень, подай ножика там в бардачку.
ІНГА: А нащо це тобі ножик?
ВІТЯ: Щоб заклеїть колесо.
Тридцять хвилин почекати і поїдемо.
Зараз все схватиться.
А це що таке?
Ой... Сину, де ти це взяв? Кинь назад.
Це я зразу після школи.
Поки цей персонаж мене не розкормив.
А чого це ти тягаєш цей мотлох?
Чуєш, ну, поки то да сьо, я піду закину?
Ти представляєш, Серьожка Курбет
казав, що на цьому ставку отакого жереха піймав.
Глянь на нього. Ти що, спеціально колесо проколов?
Да при чому тут? В мене просто макуха, хліб остались.
Я піду перевірю, як бере, і назад.
Та у тебе постійно чи макуха, чи понос, чи золотуха.
Одна рибалка животворяща тобі помагає.
- Та понятно. - Понятно тобі?
Краще б я за Стаса вийшла. О!
Господи, в нього тепер юрідічєска фірма є.
Людина їздила в Єгипет.
А я вибрала, бо фамілія красива.
Ой...
Дурочка, ну що.
Люди, хто не бачив дурочку? Подивіться!
Гляньте!
Чого ти ореш? Нікого нема.
Хочу і ору.
- Мамуль. - Що?
Ану, сюди.
Синок, ну перестань. Ну що я тобі, клоун на пів ставки?
Тобі так гарно, ну.
Диви, яка тут локація красива. І світло ідеальне.
Давай я тобі пару знімків зроблю.
ІНГА: Перестань.
- І так ще, давай. І... - Ой.
- О, як гарно. Божественно. - Та ну що ти...
ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
1430, далі 1000 гривень.
Ні, ну не роман, а якийсь благодійний концерт.
Як на диво, всі платежі на один рахунок.
А що такого?
АРТУР: Дійсно, що тут такого?
Просто жінка на пенсії переводить всі свої заощадження
артисту мезозойської ери.
Ма, це якщо б ти успадкувала мільйон доларів
від якогось нігерійського принца, тоді окей, тоді я розумію.
Ну, але ма, ну так же не можна.
Ну ти мене зовсім за дурепу маєш.
Думаєш, я не можу розрізнити, де шахраї, а де ні?
Ма, справжній то Лері Вінн чи підробка — це все не має значення.
Тебе тупо розводять на гроші.
Так, Артурику, все. Не треба мене вчити жити. Бувай.
АРТУР ЗІТХАЄ
Ваше замовлення.
- Дякую. - Гарного дня.
Надь, диви, що в мене є.
Ха!
Ну це ж звільнення, а не кінець світу.
Не концентруйся ти на цьому.
На побачення сходи.
Мені ось після вчорашнього було соромно біля Володимирського собору проходити.
НАДЯ: Угу.
КАХИКАЄ
А як там... як там малий?
Що по всиновленню?
Все нормально.
СТУК У ДВЕРІ
Привіт.
Я Артур. Я теж тут працюю, інкасатор.
Сорі, що так різко, але це дуже важливо.
Ем, я... туди.
Моя мама повелась на шахрая.
Переказала йому гроші.
І мені необхідно терміново з'ясувати, на кого зареєстрований...
ШЕЛЕСТИТЬ ПАПІРЕЦЬ
...оцей рахунок.
От.
Прізвище, ім'я, ну все.
Ну, це конфіденційна інформація.
Спробуйте звернутися до служби безпеки банку.
Вони допоможуть вам.
Ну ви самі розумієте, офіційно — це до Китайської паски.
А моя мама, вона і далі продовжує переписуватися з цим Лері Вінном.
Якщо я не встигну, то...
то вона встигне перекинуто йому все, що в неї є.
ЗІТХАЄ
Я вже навіть не здивуюся, якщо наступний буде Елтон Джон.
Я вам дуже співчуваю, але я наразі не маю права втручатися.
Ну ви ж знаєте, що таке мама.
Може, ви сама мама?
Допоможіть, будь ласка.
ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
НАДЯ ЗІТХАЄ
НАДЯ: Тимченко Галина Леонідівна, так?
АРТУР: Угу.
Є, є. Тримайте.
Дякую.
- Мама. - Мама, то святе.
- Дякую. - Будь ласка.
КСЮ: Я вибачаюсь, а що за лев цей тигр, м?
Інкасатор, кажеш.
Треба по базі пробити.
Подивлюсь, що там по асценденту і шлюбному дому.
НАДЯ: Угу.
- Яке моє? З маракуєю? - Ага.
Як я люблю.
АЛЛА: Десь тут можна зупинити. Дякую.
Провести додому?
А... Та ні. Мене зустрінуть.
Дякую вам.
Ми ж домовлялись.
Дякую тобі.
Ну все. Так, ось так, да, відчиняється?
Щасти.
РОМАНТИЧНА ЕСТРАДНА МЕЛОДІЯ
ВЕДУЧИЙ: Люкс ФМ-розважальне радіо No1.
ІРА АХАЄ
Клас. Це моя улюблена.
Мам, вимкни будь ласка.
Давай разом заспіваємо.
Мам, це такий крінж.
«Іще два тижні і запалає».
Господи, як ти можеш таке слухати?
ПІДСПІВУЄ: Іще два тижні і запалає
Мамо, вимкни це.
Пожежа сонця...
Я тебе прошу, вимкни, будь ласка!
-«Я погляд твій кожен день шукаю». - У мене вже органи відмовляють!
ПІДСПІВУЄ: Я погляд твій кожен день шукаю
Твій літній погляд, очей зелених
Ти можеш мене почути? Я хочу...
Ні обіцянок, ні пробачень
Ти знущаєшся наді мною, так?
Все сталося само собою
Я зрозуміла. Вимкни, будь ласка.
Слова набули нових значень
Ну а ми з тобою?
Ми ж не змінилися з тобою
СОФІЯ: Мам, досить!
Добре.
Нарешті.
Я в перший раз...
Мам, вимкни, будь ласка. Я ж нормально попросила!
Добре.
Дякую!
ІРА МУГИКАЄ
Мама!
Шкіпер.
Я тут.
У нас ще плюс двоє. Додатковий каяк на воду.
Нема питань.
Друже Іване, можна питання?
Рута, а що з обличчям?
Аквагрим. Підкреслює мій внутрішній стан.
Оригінально. Ну, давай, кажи, що там у тебе?
Мені треба подзвонити.
Знову щось божевільне вигадала, а?
Ні, це суто по справі.
Ну, ти ж знаєш правила. Ніяких телефонів під час табору.
Ну, мені на три хвилини.
Я відчуваю, мама хоче почути мій голос.
- Прямо відчуваєш? Угу. - Угу, енергетично.
У нас з нею енергетичний зв'язок, як у лосося з місцем його народження.
Ну, мама і лосось, то, звичайно, святе.
СМІШОК
А шо, просто почути голос, і все?
Так. І ще попрошу привезти газонокосарку.
ІНТРИГУЮЧА МЕЛОДІЯ
Лєра, а світло оце має всюди горіти?
ЛЄРА ЗІТХАЄ
Ма, у мене сонячні панелі.
ЛЄРА ЗІТХАЄ
Ану подивись на мене. Ніс там ще не розпух?
Чого він має розпухати?
Ну, бо у всіх вагітних розпухає ніс.
Ну, значить не у всіх, бо у мене не розпух.
Нічо. Ще, я думаю, два-три дні і почне розпухати.
Мам...
Шо мам? У всіх розпухає у світі, а в неї не розпухне.
Ти шо, одна на весь світ особлива, Лєрчик?
Це ще нічо. Потім зуби почнуть хитатися, волосся випадати.
Нічого в мене не буде випадати. Ну, нащо ти мене програмуєш?
Та чого я програмую? Я по собі пам'ятаю. Я коли тебе народила,
в мене через півроку все так посипалось, наче після радіації.
Ми можемо про щось інше поговорити?
Не про мій ніс.
Он у мене нова колекція запускається. Я, до речі...
Машина в мене на трасі зламалася.
Могла хоча б зателефонувати.
- Ма, ну я ж не екстрасенс. - Угу.
Звідки я мала знати, що ти десь там стоїш на узбіччі?
Все нормально, Лєрчик. Все нормально. Я звикла, що про мене ніхто не думає.
Думаєм, мам. Думаєм.
Просто по-своєму.
М'ЯКА ФОРТЕПІАННА МЕЛОДІЯ
Ось. Це тобі.
Лєр, ну нащо мені айфон?
В мене нормальний смартфон на дві сим-карти.
Ти ж знаєш, я не люблю оці ваші понти.
Це зручніше.
Я тут тобі все налаштую. Фотки тут класні виходять.
Штучний інтелект тобі сюди поставимо.
Ну, я поки що довіряю власному інтелектові.
От він мені підказує, що оце ти дарма викинула гроші.
АЛЛА: А де Сєрьожа?
Яку ще газонокосарку?
Звичайну газонокосарку. У нас вдома.
У мене є ідея для арт-перформанса.
Так, чекай, чекай. Давай з цього місця детальніше.
Завтра прилітає комета. Я відчуваю.
Ага. Ну, припустимо. Хоча це всі взагалі знають. Ну і що?
Ми маємо відправити їй послання.
Тут за лісом є поле.
Ми викосимо на ньому напис «Раді тебе бачити».
- Це все? - Ні. Ще знак оклику в кінці.
І що, ти думаєш, з космосу буде видно?
Ну. звісно. Ти щось чув про малюнки в пустелі Наска?
Мавпа, павук, людина?
Так, послухай, Рута.
Я переконаний, що ти в майбутньому перевершиш всіх: Далі, Пікасо.
Намалюєш якийсь мурал на хмарочосі, і все в тебе буде добре.
Але в майбутньому. Бо зараз ти не в творчому таборі, а в морському.
Тому, будь ласка, іди в'яжи вузли, освоюй веслування.
Ну, нащо мені ці проблеми з фермерами.
Окей? Ніякого телефону.
Давай, давай, давай.
ЛЄРА ЗІТХАЄ
Ми більше не разом.
Він мені зрадив.
Один раз?
ЛЄРА ХМИКАЄ, ЗІТХАЄ
Одного разу не достатньо?
Скільки треба? Три, п'ять, сім? Скільки, ма?
АЛЛА: Так, і що?
І ти так просто оце взяла його і вигнала, да?
Вагітна на дев'ятому місяці і сама?
ЛЄРА: Ма, я не сама.
А, вже хтось є?
Я з дитиною! Просто нарешті обрала себе.
Ох ти йолкі, себе вона обрала.
Я бачу, як ти себе обрала. Качка он згоріла.
Так, все, мам! Збирайся. Столик в ресторані замовила.
АЛЛА: Повечеряли, блін!
ЛЄРА ЗІТХАЄ
ІВАН: О, салют!
- Привіт! - Ви якраз вчасно.
Давай, швиденько перевдягайтеся. Скоро стартуємо. Давай.
РУТА: Ще момент. А якщо ми не будемо косити,
а викладемо каяками напис «Ти чарівна»?
Та у нас же каяків на це не вистачить.
Докладемо своїми тілами. Ти, будеш знаком оклику.
Угу. Подругу Руто, займись, будь ласка, належними справами.
Добре? Давай. В кінці знак оклику, якщо що.
Давай, знімай свій балахон, перевдягайся, нас уже чекають.
Що це за луна-парк? Я звідси нікуди не піду.
ІРА ЗІТХАЄ
НАСПІВУЄ: І ще два тижні, і запалає
Все, я зрозуміла! Добре.
ТІМА: Привіт, прибульці. Скільки коштує ваш лук?
ЛЕГКА ПІДНЕСЕНА МЕЛОДІЯ
Вас провести? Йдем?
ГІТАРНА МЕЛОДІЯ
ТІМА: Рибка твоя мати?
Рибка?
Так. Ти не в курсі?
В пласті у кожного є своє псевдо. Я Шкіпер.
М-м, прикольно. Я Софія.
Моя мама Рибка. Хоча знаєш, їй більше підходить акула.
- Олд скул проти нової хвилі? - Угу.
Знайома ситуація.
Знаєш, у мене теж таке було.
ІВАН: Так, ну що ви тут? Все норм? Супер.
Так, дівчата, дивіться.
Це ваше завантаження. У вас є секунд сорок.
ТІМА: Так, все. Супер. Давайте.
Ну, ще трішки і ви мені тату зробите.
На манекенах треба тренуватися, дівчино.
МЕДСЕСТРА: Вибачте, будь ласка.
ЛІКАР: Отже. Згідно з результатами МРТ,
ішемічне ураження лівої тім'яної частки без гострої динаміки.
На фоні нестабільна гіпертензія.
Призначено: бета-блокатори, аспірин у кардіодозі,
контроль глікемії, киснева терапія за потреби.
Показано: строгий режим спокою без емоційного навантаження.
Цілодобове моніторування.
ЛІДІЯ: Прекрасно. Відмінно.
Давайте заліковку.
ХИХОТИТЬ
От якщо в моєму некролозі буде записано,
що я задихнулася від нудьги в цій палаті,
я тебе з того світу дістану.
ЛІКАР: Домовилися. Але є одна ремарка, професоре.
Якщо підвищиться тиск більше, ніж 180 на 100,
переводимо до реанімації.
А я тебе здам санстанції,
за переповнений реанімаційний блок.
ЛІКАР ХИХОТИТЬ
Доброго дня.
- Привіт, мам. - Андрійку!
- Мамо. - Ой Господи.
ЛІКАР: Я перепрошую...
Докторе, я потім до вас зайду, добре?
- Ви син? - Ну так.
ЛІДІЯ: Це мій сусід з п'ятого поверху.
Він просто подібний на мого сина.
Це найменша з усіх проблем мого життя.
І найбільша моя любов.
Ну що ж, спілкуйтеся, тільки без великого навантаження
Добре.
ЛІДІЯ: Ти молодець, Ігорьок. ЛІКАР: Дякую.
- Ти не слухай його. - Ага.
ЦІЛУЄ
Привіт, мам.
Привіт, золотий.
Ну, як себе почуваєш?
Як Едмон Дантес.
Лежу в неволі, готую втечу.
А потім я перетворюся на графа Монте Крісто й почну мститися.
Першою я покараю Стефанівну,
щоб вона не дзвонила ні тобі, ні твоїй секретарці.
Мамо, давай без цих планів і списку майбутніх жертв.
А, цей список в мене великий.
В тебе нема сигаретки?
ЛІДІЯ ХИХОТИТЬ
Ну, жартую я. Жартую.
ІРА: Як кажуть китайці,
хочеш опанувати мистецтво кунг-фу, повторюй за майстром, переймай рухи.
Як сказати китайцям, що я на цю фігню не підписувалась?
ІРА: Працюй у ритмі зі мною.
СОФІЯ: Я намагаюся.
ІРА: Давай, я теж не відразу навчилась.
Серйозно? Не може бути.
ІРА: Так, ми вже відстали.
Все збільшуємо темп.
СОФІЯ: Ой, вибач, я зараз дістану. ІРА: Ні, стоп, не рухай каяк!
СОФІЯ: Я майже дістала. Майже схопила.
ІРА: Не рухай каяк, обережно.
СКРИКУЮТЬ
Софія!
Чорт. Почекай!
Почекай, я зараз.
ТРИВОЖНИЙ РИТМ
ВАЖКО ДИХАЮТЬ
Можеш плисти?
Ні, мартінси важкі.
Зараз.
КАШЛЯЄ
ІРА: Тримайся за мене.
Все добре, все добре.
Ще трохи.
СОФІЯ КАШЛЯЄ
ВАЖКО ДИХАЄ
Що це був за нафіг?
Ми могли за...
Це просто якась жесть!
КАШЛЯЄ
Як я повелася на це?
ДРАМАТИЧНІ ФОРТЕПІАННІ АКОРДИ
Живі?
Живі.
Так, треба розпалити вогонь,
бо ще застуду підхопиш.
Пішли, пошукаємо сухі гілки.
Ти серйозно?
Після всього, що було, тобі окей?
Який вогонь? Ти... ти, нормальна?
Я прямо зараз піду звідси!
Самотня й боса?
Так, самотня й боса, аби не тут.
Не вийде.
Тут всюди маленькі острівці, плавні, болота.
Вихід тільки по воді.
Вдягай.
Тут ноги можна проколоти на раз-два.
Тобто, тобі одного подвигу на сьогодні не достатньо, так?
Я на досвіді, мені проколи не страшні.
Якщо не враховувати проколи з вихованням деяких людей.
Ма, я голодна!
ФІНАЛІЗУЮЧИЙ ФОРТЕПІАННИЙ АКОРД
АЛЛА: Якось раніше всі люди жили, терпіли, зберігали сім'ї.
А зараз, що не скажи, особисті кордони.
Я теж, між іншим, могла обрати себе, але я обрала тебе.
І батька твого терпіла.
Чи ти думаєш він не гуляв? Він гуляв.
Але я сім'ю зберігала.
ЛЄРА: Угу. Я бачу, як ти її зберігала.
Тільки чомусь нашого батька в радіусі тисячі кілометрів не спостерігається.
Так, я не зберегла.
Але я намагалась.
Я не хочу, щоб ти жила з одвічним почуттям провини.
Зрада — це не апокаліпсис, Лєр. Це життя.
Люди оступаються. А ти робиш з цього драму.
Ма, зрада — це не оступився.
Це повернув не туди і довго туди йшов.
І це не драма. Для мене це межа.
Таке враження, що я просто кричу в пустоту.
О, а от зараз дуже знайоме відчуття.
ЗІТХАЄ: Ну, все.
Давай просто спокійно повечеряємо, м?
За твій приїзд.
Давай.
Тільки дуже не налягай там. Пару ковточків, і все.
СМІШОК
Ма, це безалкогольне вино.
АЛЛА: Але це вино, Лєра.
ЛЄРА ЗІТХАЄ
СИГНАЛ ПОВІДОМЛЕННЯ
ЛІРИЧНІ ГІТАРНІ АКОРДИ
- Мамо. - А?
Пам'ятаєш, ти вигадувала казки і читала мені їх?
- Ти зберіг? - Угу.
Ну звичайно зберіг. Це ж моя Біблія.
Тепер і я тобі буду читати.
АНДРІЙ: На самому краю Смарагдового лісу,
на березі покрученої річки, що тече під схилами бісової гори,
лежить Місто Чарівників.
Ось що писав могутній воїн і мандрівник Триглав П'ятихід
у своєму таємному путівнику.
ПІСНЯ: У дальніх рукавах
Чумацького шляху
Та, хто сповила
І та, яку люблю
У дальніх рукавах
Чумацького шляху
Та, хто сповила
І та, яку люблю
ПІСНЯ СТИХАЄ, ВИЮТЬ ВОВКИ
ТРИВОЖНИЙ АМБІЄНТНИЙ ЗВУК
ГАВКІТ, ІРА ЗОЙКАЄ
Софія.
Софія!
СОФІЯ: Не треба кричати на весь ліс. Бо прийде якась місцева чупакабра
і випише нам штраф за порушення громадського порядку.
ІРА ЗІТХАЄ
Я просто прокинулася, тебе немає.
Ну, типова ситуація останнім часом, ні?
А ти що, не спала?
Ну, хтось же має слідкувати за вогнем. От я й пішла за дровами.
Що тобі наснилося? Он вся тремтиш. Ще застуду підхопиш.
Блін, я вже й забула, коли останній раз таку тишу чула.
ІРА, УСМІХ
Життя так завжди.
Шумить, несеться, а потім раз — тиша.
І тільки ми.
СОФІЯ: На острові й без вайфаю.
ІРА: А ти пам'ятаєш, тобі було років п'ять,
в садочку було якесь свято,
і всі дітки прийшли з повітряними кульками.
Треба було випустити кульку і загадати бажання.
Ну і всі дітки випустили, ти теж випустила свою кульку.
А я тебе запитала, і що ж ти загадала?
А ти сказала, щоб кулька повернулася.
СМІЮТЬСЯ
Пам'ятаєш, як ви мене забули з музичної школи забрати?
Ти думала, що тато забере, а він думав, що ти.
Я до ночі з вахтеркою в карти грала.
Ми тоді з татом ледь не повбивали одне одного.
Вірю.
ІРА, СМІШОК
До речі, шкода, що ти кинула музичну школу.
Мам, ну, там як на заводі, чесно.
У мене від одного слова сольфеджіо око сіпається.
І панічна атака в три чверті.
ІРА, СМІХ
А я колись кинула танці.
Вихователька при всіх сказала, що я дерев'яна, як табуретка.
І я від сорому ледь не згоріла, і втекла через запасний вхід.
Ти і втекла?
- Так. - Я не вірю.
СМІЮТЬСЯ
Сіла на маршрутку, поїхала в ботанічний сад,
гуляла, нюхала жасмин
і думала, що все життя буду садівником.
І чого не стала?
Ну чого ж, стала.
Моїм садом стала одна юна пані,
яка дуже любить сонце,
інколи бурчить і не любить обмежень.
Мам, ну ти ж знаєш, що я складна.
Ні, доню, ти не складна.
Ти об'ємна.
ХИХИКАЮТЬ
ДЗВОНИТЬ ТЕЛЕФОН
Це, напевно, наші.
Алло?
ЗАПИС: Доброго дня. Вас вітає школа англійської мови.
Ми проводимо безкоштовне тестування рівня англійської...
Хоча б зв'язок є.
ІНГА: Ага, ага.
Ага.
Та ти що, помер?
А в якій серії?
Тю...
Все, кумась.
Ти мені потім усе розкажеш, добре?
На созвоні. Все. Ага.
Ну таке. Похоже на жмих.
- М-м? - Чого, добре.
Коротше, це Рейтарська. Тут тусуються Київські хіпстери.
ХІПСТЕР: Вчора дивився Антоніоні. Ніби сублімував у новий стан.
О, так. Це моя ментальна альтернатива.
Це б їх на город, буряки сапать.
ЖЕНЯ СМІЄТЬСЯ
Ого! Обережно.
До речі, я ж можу показати вам двір з воронами.
- Та ні. А що, ми ворон не бачили? - Ой, синок, ти...
Ну, тобі ж на роботу треба, то може ти вже біжи.
А ви?
А ми самі погуляємо. Ми ж не діти. Правильно, Вітя?
- Да. - Ну, по своєму темпі, так, знаєш.
Ну добре, тоді зустрінемось біля скляного мосту.
Ви ж знайдете?
- Канєшно. - Канєшно.
Ти, синок, з нас індєйців не роби. Ладно?
Розберемося. Я он в 2003-му в лісі загубився.
Так я по моху дорогу додому знайшов.
Ой, так надіялась, що не знайде.
Ой, два дня дома не було, я хоть отдохнула.
Що ти розказуєш? Он через час вже з собакою бігала, шукала.
СМІЮТЬСЯ
А, синок.
А де тут можна купити мачу на банановому?
- Та, в принципі, на будь-якому перехресті. - Угу.
Це отой зелений суп за пів зарплати?
Да, отой зелений суп. Від нервів помагає, щоб чоловіка не вбить.
О, оце в мене так з рибалкою.
Якби я не знав, що вона нерви успокаює, повбивав би вас всіх.
Чого ти?
Тобі що, камбуча в голову вдарила, чи що?
ЖЕНЯ: Ну все, до вечора. ІНГА: Угу.
ЛІРИЧНА СТРУННА МЕЛОДІЯ
Вітя, оно лавочка. Пішли посидим.
- Ага. В тіньочку. - Ага.
ПІСНЯ: Вітер був у білім світі...
Валерій Дятлов?
Так.
Не соромно літніх жінок на гроші розводити, аферюга?
А ви хто?
УДАР, ЧОЛОВІК СТОГНЕ
Я... я дуже щиро вибачаюсь.
Я ж не знав, що ви — це ви.
Коли ви співали, то мені, мабуть, і року не було.
ГАЛИНА: Так.
АРТУР: Тому...
Коротше, вибачаюсь.
СМІЮТЬСЯ
Не переймайся. Як кажуть, до весілля загоїться.
Це я так, фігурально.
Твої фігуральності вже ж двічі в суді розбирали.
Тому сиди і не хвилюйся.
А ти, Галка, така ж сама.
Тобі б трохи нахабства тоді, ти б не те, що режисером музичних програм,
директором каналу могла б бути.
А пісню мою... не взяла.
А ти не пам'ятаєш, які були часи? Хіба я могла тоді щось зробити? Система.
Не формат, Валерику, не формат.
А ти, я так розумію, фанат вінілу.
Я? Я такого не казав.
Просто я хотіла зробити тобі сюрприз.
Пам'ятаю, як ти малим весь час крутив «Every Breath You Take».
Весь час на повторі, без перестанку.
Ну, я й попросила Лері дістати для тебе цей вініл.
СМІШОК
Такс...
ГРАЄ «THE POLICE — EVERY BREATH YOU TAKE»
Того самого року.
Да, 83-й рік, до речі.
Лондонське видання, майже ідеальний стан.
До речі, з автографом самого Джорджа Ґордона Самнера.
Ще зарано синку, звісно. Але з днем народження.
- Ти мій хороший. - Дякую.
ПІСНЯ: Every bond you break Every step you take
I'll be watching you...
Вау.
Since you've gone I've been lost without a trace
I dream at night I can only see your face
I look around But it's you I can't replace
I feel so cold And I long for your embrace
I keep crying baby, baby please
МЕЛОДІЯ СТИШУЄТЬСЯ
- Привіт. - Привіт.
- Як тебе звати? - Аріна.
Аріна. Я типу тебе не бачила. Ховайся, добре?
Угу.
ВІДЧИНЯЮТЬСЯ ДВЕРІ
ДВЕРІ ЗАЧИНЯЮТЬСЯ, КРОКИ
Надь, скажи чесно, я в цьому більше Скарлетт Йоганссон
чи все ж таки Біллі Айліш?
Дуа Ліпа.
- Чесно? - Угу.
Шик.
Коротше, пробила твого.
Типовий Козеріг в Скорпіоні.
Сімьорка. Колісниця, Сімнадцятий Аркан.
А тепер нормально поясни, що це означає?
Значить, що однозначно треба брать. Угу.
Ксю, ти взагалі ще з людьми спілкуєшся, чи одразу їх в пентаграму записуєш?
Спілкуюсь. Тільки коли Меркурій не Ретроградний.
СТУК, ВІДКРИВАЮТЬСЯ ДВЕРІ
Привіт.
- Привіт. - Я зникаю.
- Привіт. - Привіт.
Це вам.
Дякую. А це просто чи будемо оформлювати кредит?
Ну, тоді ще розстрочку на каву.
На дві кави. На прогулянку і в кіно.
До речі, цей Лері Вінн, він таки виявився не зовсім аферистом.
Просто співак на пенсії.
СМІШОК
Ну, чудово.
ДИНАМІК: Увага, пожежна тривога.
Просимо всіх негайно покинути будівлю через найближчі евакуаційні виходи.
НАДЯ: А це якийсь новий вид побачень зі спецефектами?
АРТУР: Ні, але дітям точно буде що розказати.
Ну, в сенсі не твоїм і моїм, ну, як би, не нашим. В сенсі так кажуть.
НАДЯ: Я зрозуміла.
ТРИВОЖНИЙ РИТМ
Пропустіть, у мене там дитина!
- Дівчинка? - Так!
- Я її бачила. Я зараз. - Тримай.
ДІВЧИНКА: Мам!
Виходь, вилізай, давай швиденько.
ДІВЧИНКА СКИГЛИТЬ
Тримайся за мене. Все буде добре.
НАДЯ: Все, все , все. Уже недалеко.
ТРИВОЖНА МЕЛОДІЯ КУЛЬМІНУЄ
АРТУР: За мною, за мною. НАДЯ: Ми заблудились.
АРТУР: Туди вихід.
МЕЛОДІЯ СТИШУЄТЬСЯ
ПОЖЕЖНИК: Мати з дитиною! НАДЯ: Тримайте.
АРТУР: Ти як? Як ти?
Нормально. В тебе є машина?
- Є. - Поїхали.
ІВАН: Ну, слава веслу і здоровому глузду, ми вас знайшли.
Ви вчасно, ми якраз виспалися.
Ми вас всю ніч шукали.
Точніше, спочатку шукали лодку, потім акум на неї.
Ну, слава Богу, ви живі.
Те, що нас не з'їли вовки, — нам тупо пощастило.
А може це пластовий вишкіл?
Угу.
Так що, вас підвезти? Вже простой почався.
ШИПИТЬ ВОДА
ДЗЕНЬК
Лєра, а це зараз обов'язкова програма?
Це просто медитація.
Спробуй розслабитись.
Я не можу розслабитись, коли моя спина тримається на одній вірі.
Медитація має життєдайний вплив на нервову систему.
Для нервів і для майбутньої дитини — супер.
Супер — це коли у майбутньої дитини є батько.
Супер — це коли мати поважає вибір доньки і не лізе в її життя.
Супер — це коли донька не бачить у мамі ворога.
Супер — це коли хоч раз в житті мати чує,
що донька не хоче жити так, як вона.
От ти завжди була така, з дитинства.
Всі діти обирають морозиво в стаканчику, а тобі — ні.
Тобі на паличці треба, у білому шоколаді.
А от що поганого, щоб хотіти на паличці?
Що поганого, щоб не хотіти як усі в вафельному, з бумажкою зверху? Що?
Та нічого. Просто хотіти це одне, але...
От немає ніяких але, мам. Не існує.
Всі ваші але — це: от що сусіди скажуть, і чоловік — голова, а дружина — шия.
Та до чого тут це? До чого тут цей приклад твій?
Ом-м-м...
АЛЛА ЗІТХАЄ
МЕНТОР: Відчуваю в полі низькі вібрації.
Пропоную зробити вдих.
ГЛИБОКИЙ ВДИХ, ВИДИХ
І не задушити одна одну.
ДЗВІН ГОНГА
АНДРІЙ: Я знайшов іншу клініку, в Німеччині.
Там готові прийняти її хоч завтра.
Там інше обладнання, інший підхід.
Транспорт буде через дві години.
ЛІКАР: Але справа не в обладнанні і не в підходах.
За віком і станом міжклінічне переведення завдасть радше шкоду, ніж допомогу.
Моя вам порада — не мучайте її цим.
Іншими словами, я маю прийняти те, що не можу її врятувати.
Просто сидіти і дивитися, як вона згасає?
ЛІКАР ЗІТХАЄ
Лідія Миколаївна — легенда.
Вона колись мене вчила тримати скальпель.
Тому, я робив і роблю все, що можливо. Але клініка говорить своє.
Що саме?
На МРТ ішемічні вогнища в лівій півкулі,
порушення мозкового кровотоку, динамічна гіпертензія,
плюс синдром виснаження серцевого м'яза.
Ми робимо те, що буде робити будь-яка клініка.
Хоч в Німеччині, хоч в Америці,
хоч на Марсі.
Стабілізуємо її, як можемо.
Але рахунок уже не на роки.
І навіть не на місяці.
Тобто, скільки часу?
Дуже індивідуально.
День, може два, може тиждень.
Вкрай нестабільна кардіограма і уповільнена реакція на лікування.
Раптовий набряк мозку і...
Ми тримаємо її, як можемо.
МЕЛАНХОЛІЙНА МЕЛОДІЯ
ЗІТХАЄ
Мам?
МЕЛОДІЯ СТИШУЄТЬСЯ
Ні.
Що ні? Поїхали.
Ти маєш бути під постійним наглядом лікаря.
Я цілодобово під постійним наглядом лікаря.
Я сама лікар.
Поїхали.
А чому я маю тебе слухати?
- Тому, що я головна. - Ні.
Що ні?
От я тебе викреслю з заповіту.
СМІШОК
Добре.
ЛІДІЯ: Добре.
Ти мене любиш?
Я тебе обожнюю.
Але це заборонений прийом.
Послухай.
Я боюсь.
А чого ти боїшся?
Сину, я знаю, що мені мало лишилось.
ЛІРИЧНІ АКОРДИ
Але смерті боїться той, хто жив нещасливо.
А я прожила щасливе життя.
Ну, воно було нелегким, але скільки було щастя.
Моє дитинство, мої батьки, моє кохання,
твоє народження,
друзі, робота клята,
мої студенти.
Це щастя справжнє, непідробне.
Я не боюсь.
І головне,
я не хочу померти
на лікарняному ліжку.
БРАВУРНА ДУХОВА МЕЛОДІЯ
Ви куди? Вам не можна!
ФІНАЛІЗУЮЧИЙ АКОРД
Куди далі їдемо?
На кладовище.
ЗВУЧОК ЛІФТУ
Світлано!
Світлано, я вирішила.
Я готова всиновити Матвія.
Він зник.
Як зник?
Ми не знаємо. Він просто пішов.
Йому ніхто не дозволяв.
Ми зранку побачили, що його немає. Ми думали, що він десь на території.
Але поліція шукає. Поки що безрезультатно.
У нього є друзі? Хтось, з ким він близький?
Є дівчинка Яся.
Яся. Нам треба з нею поговорити.
РИТМІЧНА МЕЛОДІЯ
АНГЛІЙСЬКОЮ: Що це за мейкап? Я виглядаю наче висушений баклажан.
Це зйомка ювелірного кампейну чи реклама крематорію?
Контракт же ж підписаний!
ІНГА: Ой, глянь які плаття.
Віть, глянь, які плаття.
- Хоть би раз в жизні таке одіть, а? - А оно Женька.
- Де? - Оно.
- Де? - Куди ти дивишся? Оно.
- Женька! - Ну... ну що ти рявчиш?
Прийде до тебе на рибалку і отаково гавкне.
ВЛАСНИК: На кону моя репутація, гроші, абсолютно все.
Якщо ця реклама не вистрелить — це фіаско.
Ніхто, крім тебе, це не зробить.
Нам потрібна ось ця жінка.
- От скажи, шо то за штани? - Тю, нормальні штани.
Ну худенький, красивий хлопчик. Наче в тебе взяв поносить.
Типаж зрозумілий. Зараз зв'яжусь з агентством.
Знайдемо схожий образ.
Ні-ні-ні, ви не зрозуміли.
Нам потрібна не модель, нам потрібна ось ця жінка. Саме вона.
Та не лузгай ти це насіння, ну.
Дивись, на губу приліпилося.
Ти ж не в себе в гаражі.
СМІШОК
Слухай, якщо це жарт, то ти обрав невдалий момент.
Нам потрібна жінка, яка носить прикраси цього бренду,
тому що просто відчуває себе в ньому собою.
Ти розумієш, на який ризик ти мене кидаєш?
Люди хочуть бачити не мрію, яку не досягнути,
а себе у відображенні цього бренду.
М'ЯКА ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
Ось вона, та, яка щодня прокидається, одягається
і вибирає ваші сережки не для ідеальних фото,
а для життя.
Це вони що, на нас, чи що?
Не знаю.
Та ні, навєрно, не на нас. Га?
Ой баран ти, Маріку.
Але мій баран.
Я чергувала в медпункті,
дивлюсь з вікна, а він лабає «Yesterday».
І впарює з багажника постери з Бітлами.
Ой, ми були ще та парочка.
Хірург і фарцовщик.
А виглядали, як пара з реклами совєтського шампанського.
У нас нічого не було.
Весілля не було.
Навіть фото немає.
Тільки ми одне в одного.
І в нас є син.
Цього достатньо.
ЛІРИЧНА СТРУННА МЕЛОДІЯ
Ти казав,
підемо разом,
а пішов перший.
Я ще трохи тут побуду
і зустрінемось.
Як же ви з ним схожі.
Такий же впертий?
Баран.
АНДРІЙ ХИХОТИТЬ
Я знаю, але я не скажу. Я не видаю друзів.
Навіть під тиском шоколадних цукерок з кокосовою стружкою.
НАДЯ: Але раптом Матвію зараз погано,
і він думає, що його ніхто не зрозумів?
ЯСЯ: Бо ніхто і не зрозумів.
Особливо дорослі. Ви завжди щось перекручуєте.
Матвій все чув і бачити вас не хоче.
Вам, дорослим, не можна довіряти.
АРТУР КАХИКАЄ
Вау!
Ти знаєш, я теж деяким дорослим не довіряв.
Але сьогодні цим дорослим була моя мама.
І я зрозумів, що
найближчим людям треба довіряти.
Матвій казав, що якщо раптом зникне, його не шукати.
Це місце тільки для своїх.
Ну, тобто для піратів з його корабля.
А ви не з нашої команди.
АРТУР: Угу.
ІНГА: Ну всьо. До нас ідуть. Догрався?
Я тобі казала, не плюй насіння.
АДМІН: Добрий день. Перепрошую, а як вас звати?
Вас.
- Мене? - Так.
Інга Вікторівна.
Дуже приємно. Я Ден, адмін.
Ми з командою хотіли вас запросити на професійну зйомку.
Я обіцяю, це буде швидко, абсолютно не безкоштовно.
- Ні-ні, ви шо? - Чому?
Ну, бо я вся мокра, у мене тиск.
У мене за 30 хвилин маршрутка.
Це буде швидко, я обіцяю.
Нє. Ну, у мене у чоловіка дід помер.
СХЛИПУЄ
Не розстраюйся, зайчик. Нате вам осьо цукерки за дєдушку.
Вибачте, я співчуваю.
- Нічого. Нічого. - Інга, ти шо?
- Господи. - Дід 30 років тому помер.
Рот закрий свій.
Ой...
ІНГА: Нє, нє і нє. Ніколи в житті, Женя.
Де я, а де фотосесія? Всьо.
Мам, я тобі казав, що буду знімати світову зірку.
Ти мені казав. Я ж думала, ти про якусь Моніку Беллуччі.
ЖЕНЯ, СМІШОК
Ти найкрасивіша жінка в світі.
Мам, ти красива, тому що справжня.
Твої зморшки, твій сміх, твоя сила.
Твоє «зараз як дам» — це ж найкраще, що є в моєму житті.
ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
Мам, я хочу щоб весь світ побачив тебе так, як бачу тебе я.
Довірся мені.
У твоїх стилістів втягуючі труси є?
Лєра! Скажи мені, а чого це ми пхаємось по місту весь час?
Ма, пішли.
На якого чорта ми сюди приїхали?
Ма, ти тільки не хвилюйся, але у мене є для тебе новина.
- В тебе там двійня, Лєр, да? - Ма, ніякої двійні.
Ця машина — твоя.
КАХИКАЄ
Лєр, моя машина на СТО.
Ну так а я тобі про що?
Твоя машина стара, ламається.
Та і чому я тобі не можу зробити подарунок,
якщо в мене є така можливість?
От ти якось заробляти гроші навчилась, а економити — ні.
В тебе дитина без батька росте. Тобі що, нема куди гроші дівати?
ПОХМУРА ФОРТЕПІАННА МЕЛОДІЯ
От...
От тобі... тобі вічно все не так.
Ну чого це вічно. Все нормально.
Тобі нічого не треба, мам.
Від тебе навіть батько пішов, бо ти його ось цим всім загризла.
- Лєра! - Що Лєра?
Чого ти кричиш, а? Це всім потрібно знати, он люди дивляться.
От я для неї все!
Я для неї відпустки, подарунки, ці всі понти, театри, ресторани!
А їй на все насрати!
- Слухай, ти заспокійся вже, а! - Знаєш, що?
Лєра!
От не треба тобі машина, так?
Ну... ну і супер.
Лєра.
Завелась.
Не треба, то й не треба.
Лєра, ти... Лєра!
Лєра!
АЛЛА СКРИКУЄ
Пані, ця машина ще не повністю оплачена.
ЗВУК РІДИНИ
- Мам? - Шо?
Здається, почалося.
Що почалося? Що там почалося?
Ох ти, йолкі! Так. Нормально, нормально. Так, тримайте.
Спокійно. А все нормально. Дивись, мамуся, по перше, тут.
Що ви дивитесь? Швидку викликайте чи там таксі, я не знаю!
Лєрчик, все нормально. Все буде добре.
О, а давай, знаєш що? А давай просто посидимо.
Отак. Давай. Отут, отут, так. Тут же ж відчинено. От умничка, так.
Давай, ти просто посидиш і подихаєш. Пам'ятаєш як?
- Ага. - Два через два, так.
Все. Боже, як добре, що в тебе не двійня, Господи.
Ну шо ти кліпаєш? Поліцію викликай.
СКРИП ГАЛЬМ
ДИНАМІЧНА ПІСНЯ НА ТЛІ
Обережно. Просто тримайся.
Господи, якщо ти є, не для мене, для неї, просто дай доїхати.
Все буде добре, доню.
ЛЄРА СКРИКУЄ
Обережно, Лєрчик.
Ма, чуєш?
Я...
Я знаю, що ти в мене не вірила,
але мені так хотілося, щоб просто ти була поруч.
Лєр, та я вірила.
Я просто боялася.
Розумієш, нас все життя вчили.
Тримайся чоловіка, не мрій зайвого, не випендрюйся.
А якщо щось не так, мовчи, терпи. Я отак от і жила.
І, як бачиш, залишилась самотня.
А ти молодець.
От молодець. Просто взяла і пішла іншим шляхом.
І ні в кого,
ні в кого не питала дозволу бути щасливою.
Я...
я просто не вміла інакше.
МУЗИКА СПИНЯЄТЬСЯ
ЗАВОДИТЬСЯ ДВИГУН, СИРЕНА
МУЗИКА ВІДНОВЛЮЄТЬСЯ
АЛЛА: Я отак от і думала, що це все є любов.
Бачиш, помилялася.
Донечка, я дуже пишаюся тобою. Дуже.
І дуже люблю, насправді.
СХЛИПУЮТЬ
Мам, я тебе теж дуже люблю.
КОП: Водій зеленого Міні Куперу без номерного знака, негайно зупиниться.
Що таке? Ну ви ще куди?
В мене тут донька народжує!
Лєра!
КОП: Водію супровід. Усім постам, розчистити шлях.
СИРЕНА
Лєра, от тепер тримайся.
Зараз все доїдемо. Ми майже там.
ГРАЄ РОК МУЗИКА
ЛІДІЯ: Тут раніше була їдальня.
Ми збігали з пар студентами
і замовляли собі пельмені і томатний сік.
А ти коли небуть змішував томатний сік з медичним спиртом?
О, отака виходить кривава Мері.
Першокласна.
ХИХОТЯТЬ
Ти знаєш, як на мене дуже сумнівний експірієнс.
Ага.
МЕЛОДІЯ ЗАВЕРШУЄТЬСЯ, ОПЛЕСКИ
Слухай, я тебе прошу, ти почекай мене хвилину, я зараз повернусь.
І будь ласка, ніяких експірєнсів без мене. Угу?
АНДРІЙ: Друже. Можна?
ГРАЄ «KISS — I WAS MADE FOR LOVIN' YOU»
Твоя улюблена.
Впізнаєш?
З перших нот.
АНДРІЙ: М-м.
Що?
Ану, допоможи мені.
- Точно? - Піднімай мене.
- Ти впевнена? - Я кажу.
Виконується.
ПІСНЯ: In the darkness
There's so much I wanna do
And tonight
I wanna lay it at your feet
'Cause, girl, I was made for you
And, girl, you were made for me
I was made for lovin' you, baby
You were made for lovin' me
And I can't get enough of you, baby
Can you get enough of me?
I was made
You were made
I can't get enough
No, I can't get enough
I was made for lovin' you, baby
You were made for lovin' me...
АРТУР: Здається, наш капітан тут.
Це ж Чорна Борода, гроза морів.
Ти навіть таке знаєш?
Ти можеш мені не вірити, і це може прозвучати дивно,
але 30 років тому я теж був хлопчиком.
Давай, сміливіше.
НАДЯ: Агов! Є хтось?
Мені потрібно терміново поговорити з капітаном на ім'я Чорна Борода!
Це дуже терміново!
Я тут подумала,
можливо йому бракує когось, хто
не боїться шторму.
Хто готовий пришивати йому ґудзики
на піратських сорочках.
Або просто поговорити.
Помовчати.
Посміятися, як ми
застрягли на колесі огляду тоді.
МЕТАЛЕВИЙ ЛЯЗКІТ
А мені тут сказали, що на цьому кораблі
найсміливіший капітан.
Я хотіла б з ним поговорити.
МАТВІЙ: Якщо це перевірка, я вас не кликав.
Ні, це не перевірка.
Мені просто треба дещо важливе сказати.
Але лише Капітану, бо довіряю тільки йому.
Я знайшла це в твоїй кімнаті.
Ти намалював мене,
а себе ні.
ДРАМАТИЧНА МЕЛОДІЯ
І я подумала, можливо...
можливо, ти не бачив там місця для себе.
Я не знав, чи я там справді потрібен.
Може, то був просто тимчасовий порт.
Ну, а я не знала, чи я зможу для тебе стати твоїм берегом.
Боялася, що облажаюся, не впораюся,
не виправдаю твоїх очікувань.
Але тепер я точно знаю, що я хочу стати для тебе
тією людиною, на яку ти завжди зможеш спиратися.
От всі ви дорослі спочатку хороші,
але потім, якщо щось воно не так, зникаєте.
А я не зникну. Я буду тут.
Навіть якщо буде гроза.
Навіть якщо ти будеш тиждень мовчати.
Навіть якщо ти зберешся у велику експедицію на цьому кораблі.
Тоді ще не пізно дати тобі місце в команді.
Ану посунься.
Ти тільки скажи, куди ми пливемо. Бо я ж нічого не знаю.
А можна я покермую?
МЕЛОДІЯ НАРОСТАЄ
ПІСНЯ: І не пускай
Обійми мене, обійми мене, обійми
Твоя весна прийде нехай
РІЗКИЙ ПЛЕСКІТ ВОДИ
Артур!
АРТУР: Капітане сорямба, у вас тут трап під моєю тушею відвалився.
Познайомся, це Артур.
Йо-хо-хо і пляшка рому.
Ось так.
- Де ваше борода? - Ось.
АРТУР: Чорна, яка чорна. Ого.
Та! На мотиля даже не пробуй. От кукурудза, оце саме то.
ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
Ну, я завжди знала, що це моє.
ВІТЯ: А я з цією королевою чуть не розвівся.
Вона сказала обої в стик клеїть, а я в нахльост пішов.
Мать-перемать, заяву подали.
Але Бог милував.
На мою думку, краще долати свої проблеми самостійно.
Це ніби натягти крила замість рюкзаку.
Тобто ти не віриш в магію комети?
Я вірю в магію космосу. Ми існуємо, і це вже магія.
А я все одно загадаю бажання.
Бо це моя мотивація.
Ну, це зовсім інше. Я про це й кажу.
ДІВЧИНКА: Коротше, викосити напис на полі не вийшло.
Ти щось нове вигадала? Ну то кажи, не тягни.
Один момент. Абетку Морзе всі знають?
Ліхтарики у всіх є?
ДІТИ: Так.
- Така цікава дівчинка. - Та це ж моя, молодша.
- Серйозно? - Так.
Цього року вирішив взяти її з собою.
Нехай наша мама відпочине від її постійних вигадок.
А ви що? Коли додому плануєте?
Сьогодні. У мене робота.
А.
Ну а що? Пластунська терапія спрацювала?
Як бачиш.
А ти завжди такий мовчазний?
Чи просто економиш кисень?
Просто в якийсь момент зрозумів, що коли мовчиш,
тебе складніше спалити на тупих жартах.
Розумно.
Але мені здається, іноді треба ризикувати.
Життя і так коротке.
Ну і де та комета?
Скоро побачимо.
Ти бажання придумала?
Та комета просто летить.
Їй пофіг на наші бажання.
Може.
Але ж і ми летимо.
Просто повільніше.
А ти філософ.
Просто думаю в голос.
Ще думки будуть?
Може, це той самий момент, який варто запам'ятати?
ЛІРИЧНА МЕЛОДІЯ
ЖЕНЯ: Такс. Сюди, чуть-чуть на мене.
Боже.
ЖЕНЯ ХИХОТИТЬ
- Класно. - Добре.
Уважно, у мене оця робоча сторона.
Давай.
ВІТЯ: Я ізвіняюся, з вами можна познакомиться?
Вибачте, я заміжня.
СМІЮТЬСЯ
Вау, дивіться.
Це... це комета.
МЕЛОДІЯ КУЛЬМІНУЄ
Вау...
Бачив?
Давайте вас разом.
- Мамуль. - А?
Я ж казав тобі, що буду знімати світову зірку.
ІНГА: Так, Женя, перестань. Всьо.
Люблю тебе.
ЛІДІЯ: Вдягнеш мене в темно-синю сукню.
Вона там у шафі висить, ну ти знайдеш. Вона твоєму батькові подобалася.
Ну мам, ну от навіщо ти починаєш?
Ну нормально ж сиділи. Ти просила вина ось і вино.
Слухай, я не договорила.
Туфлі — чорні, без пряжки.
З пряжкою мені тиснуть.
АНДРІЙ, СМІШОК
Ой, це ж ще поминки. Як я цього не люблю.
Прийде ця Віра Садовська, почне ридати, промови проголошувати.
Ух! Жах!
Можна я сам якось розберусь з цими питаннями, але пізніше?
Набагато пізніше. Окей?
Ти взагалі обіцяла мені поїхати зі мною в Карпати.
Угу? А я тобі покажу свій проєкт.
Візьмемо будинок, будемо там жити.
Тиждень, або два, або скільки захочеш.
Ну то що там у нас по вину?
Перепрошую.
ОПТИМІСТИЧНА МЕЛОДІЯ
ПШИКАЄ ГАЗ
Ти такий ніжний.
У тебе так очі блищать.
СМІЮТЬСЯ
Як тоді, коли ти вперше закохався.
Ти закоханий?
Як говорили перші авіатори,
поки є пальне в баках, поки мотор працює,
треба летіти.
СМІЮТЬСЯ
Подзвони їй.
Вагітність у 15. Як таке можливо?
Що це: вирок, збіг, астрологічна аномалія,
чи просто мати не навчила користуватися контрацептивами?
Про це ми поговоримо з вагітною на ім'я Софія.
Мам, у нас буде двійня.
Мам?
Мама?
Мам?
Мама!
Можна я залишусь?
ІРА: Угу
ТІМА: Друзі, до нас хоче долучитись нова пластунка.
І, за традицією, ми маємо дати їй скаутське псевдо.
Увірвалася ти яскраво, тож зустрічайте — Комета!
ВИГУКИ, ОПЛЕСКИ
ПОШЕПКИ: Давай, як домовлялися, добре? Окей?
ОПЛЕСКИ
ГІТАРНІ АКОРДИ
СПІВАЄ: Іще два тижні і запалає
СМІШОК
Пожежа сонця у жовтім плені
Я погляд твій кожен день шукаю
Твій літній погляд очей зелених
О, ні обіцянок, ні пробачень
Все сталося само собою
Слова набули нових значень
Ми ж не змінилися з тобою
ДОДАЮТЬСЯ БАРАБАНИ, ГІТАРИ
ІНГА: Вітя.
На найближчій заправці зупини, будь ласка.
ВІТЯ: Та не хочу я кофе. Я потім не засну.
ІНГА: Ти тут при чому?
Я вже не можу.
Так жмуть ці утягуючі труси.
ВІТЯ І ЖЕНЯ СМІЮТЬСЯ
ІНГА: Що таке?
Чого ви ржете?
СМІЮТЬСЯ
ІНГА: Паразити.
ЖЕНЯ: Ой, мамо.
ПІСНЯ: Я завжди мріяв написати пісню про маму
Але різні поети всі слова вже сказали
І я не хотів повторити когось із них
Я біля свої мами буду завжди маленьким
І, як тільки покличе, прибіжу скоренько
Тому я їй і написав ці слова як міг
Мам, ти мене вибач шо я став дорослим
І вже минула сорок третя осінь
Як я побачив перший раз свій дім
Мам, а можна я до тебе завтра приїду
І ми на кухні не одну годину
Собі на різні теми «посидим»?
Я може трохи пізно став її розуміти
І не часто дарував на день народження квіти
І були часи, коли я тижнями їй не дзвонив
Але тепер, коли вона мене обіймає
І разом із татком щось про внучку питає
Я з радості плачу, що маю живих батьків
Мам, ти мене вибач, що я став дорослим
І вже минула сорок третя осінь
Як я побачив перший раз свій дім
Мам, а можна я до тебе завтра приїду
І ми на кухні не одну годину
Собі на різні теми «посидим»?
СОЛО НА СИНТЕЗАТОРІ
Я дякую тобі за то, шо я вмію
І дякую тобі за то, шо я розумів
Ті речі, які не пояснюють навіть в книжках
Хай буде біля тебе завжди ангел-хранитель
І я тоже десь поряд буду також бродити
Шоб не міряти наше життя в телефонних дзвінках
Мам, ти мене вибач, шо я став дорослим
І вже минула сорок третя осінь
Як я побачив перший раз свій дім
Мам, а можна я до тебе завтра приїду
І ми на кухні не одну годину
Собі на різні теми «посидим»?
Мам