Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫היי.‬
‫נעים להיפגש סוף סוף.‬ ‫-בבקשה, תנמיך ציפיות.‬
‫אני הרבה יותר מקסימה במייל.‬
‫טוב...‬
‫אני שמחה שהזמנת אותי לדייט. סוף סוף.‬
‫אני טיפוס של אירובי.‬ ‫אני בדרך כלל לא מתקרבת למשקולות.‬
‫אני בדרך כלל לא מרים כל כך הרבה.‬
‫הזמנתי אותך לדייט‬ ‫לפני שאחטוף בקע בניסיון להרשים אותך.‬
‫אז למה עזבת את לונדון ועברת לניו ג'רזי?‬
‫הציעו לי עבודה.‬
‫אני עורך דין באייר קרוז.‬
‫אני מתה על אייר קרוז. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫תמיד בזמן, חטיפים נהדרים.‬
‫לחיים.‬
‫אני מת על הפרסומות שלך.‬
‫"אני לא רק מנכ"לית אייר קרוז,‬ ‫אני גם טייסת."‬
‫אני שונאת את זה.‬
‫אבא שלי הופיע בפרסומות,‬ ‫וכשהוא פרש, נאלצתי להחליף אותו.‬
‫זה החלק הכי גרוע בעבודה.‬
‫את נהדרת.‬
‫גרושתי תקנא כל כך‬ ‫שאני בדייט עם הגברת של אייר קרוז.‬
‫זה לא דייט. זו ארוחה עסקית.‬
‫טוב...‬
‫ציפור קטנה לחשה לי שאת רווקה,‬
‫וגם אני.‬
‫זה רשמי עכשיו.‬
‫ששת החודשים הכי טובים בחיי.‬ ‫-טוב...‬
‫אני כאן כדי לדבר על עסקים, אז...‬ ‫-סליחה, את צודקת.‬
‫תאמיני לי, אני ממש לא רוצה לדבר על גרושתי.‬
‫בסדר.‬
‫סטייסי.‬
‫רגע, זה לא צעד ענק לאחור בקריירה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לעסוק בחוק בינלאומי‬ ‫בקנה מידה גלובלי זה מתגמל,‬
‫אבל היום באייר קרוז‬
‫פתרתי סכסוך בין נוסע לכלב תמיכה רגשית, אז...‬
‫אתה מסתיר משהו. תודה.‬
‫למה באמת עזבת?‬
‫התפטרת, או שפיטרו אותך?‬ ‫-לא.‬
‫אתה יכול לספר לי הכול. אני כמו כספת.‬
‫האקס שלי הדביק אותי בסקביאס‬ ‫ולא סיפרתי לאף אחד.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אייר קרוז מתרחבת לדאלאס-פורט וורת'.‬
‫זה ענק בשבילנו.‬ ‫-דאלאס.‬
‫ואני רוצה שהטרקלין שם‬ ‫יישקף אותנו ויהיה מעין היכל של...‬
‫לארי?‬
‫סליחה...‬
‫סטייסי מדאלאס.‬
‫שם הכרנו.‬
‫אתה בוכה?‬
‫אני לא בוכה.‬
‫לארי!‬ ‫-סליחה!‬
‫שנזמין אוכל? בואי נזמין אוכל.‬
‫אכלתי חטיף חלבון קודם.‬
‫אתה יודע למה אני באה הנה? בשביל זה.‬
‫טעים, נכון? בקושי מרגישים את הטקילה, נכון?‬
‫אבל היא שם. היא בהחלט שם. שנזמין קצת מים?‬
‫אלוהים. זה השיר האהוב עליי.‬
‫אלוהים. אני מתה על השיר הזה.‬
‫זה שיר טוב.‬
‫אנחנו חייבים לרקוד.‬
‫לא. ממש לא.‬ ‫-אני חושבת שכדאי שנרקוד.‬
‫ממש לא. זו מסעדה, לא מועדון ריקודים.‬
‫בסדר. אתה רוצה לשבת, ילד שובב?‬
‫אני מצטער, כולם. סליחה.‬
‫טניה, בבקשה, אני מתחנן.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אלוהים.‬
‫מה נדפק?‬
‫שב, או שהחבר שלי יקרע לך את הצורה.‬
‫טניה. אני ממש מצטער.‬ ‫-תרסן אותה.‬
‫אף אחד לא יקרע לך את הצורה. טניה, בבקשה.‬
‫אני מתנצל, כולם. הקינוח עליי.‬
‫אוי, שיט.‬
‫ואז הפסקנו לשכב.‬
‫היא חשבה שזה באשמתה, אבל...‬
‫האמת ש...‬
‫זה היה באשמתי.‬
‫ועכשיו אני מאונן עליה.‬
‫אני מביא ביד על אשתי לשעבר.‬ ‫כאילו, כמה דפוק ...‬
‫זה הסימן שלי לעזוב. בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫היה לי ממש כיף הערב.‬
‫לילה טוב, טניה.‬
‫לא בדייט הראשון, מה?‬
‫אתה ג'נטלמן.‬
‫טוב...‬
‫עד הפעם הבאה.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫אלוהים, אתה כזה נקבה.‬
‫אימא! אני בבית.‬
‫ג'קי, אני רק רוצה להתנצל שוב.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫כדאי שתתקשר ל...‬
‫סטייסי.‬
‫אולי היא בבית, חושבת עליך.‬
‫ומאוננת?‬
‫להתראות, לארי.‬
‫- אייר קרוז -‬
‫סליחה.‬
‫- רומן משרדי -‬
‫בסדר, פרדריק. בבקשה.‬
‫סיימתי אתמול בלילה.‬ ‫תעביר את זה למר ואנס כשהוא יגיע.‬
‫זה היה מהיר. אתה יכול לקבל עוד זמן.‬
‫מר ואנס יכעס אם יהיו טעויות, אז...‬
‫אין טעויות.‬
‫הכול טוב, קלייר?‬ ‫-לא.‬
‫בחוץ קפוא, וברכבת חם בטירוף,‬
‫אז הזעתי בתחתונים התרמיים שלי,‬
‫והזיעה קפאה כשהלכתי ברגל לעבודה,‬
‫ועכשיו יש לי פריחה מטורפת מאחורי הברכיים.‬
‫אוי, לא.‬
‫ואתה? מה עשית אתמול?‬
‫כלום.‬ ‫-לא, עשית משהו. מה זה היה?‬
‫סתם משהו אישי.‬
‫מה?‬
‫סליחה. נראה לי שזה הבדל תרבותי.‬
‫מבחינתי, לדבר על החיים האישיים בעבודה‬
‫זה לא הולם או גס רוח.‬
‫אז כשאני שואל, "הכול טוב, קלייר?"‬ ‫זו לא באמת שאלה.‬
‫זו רק הדרך שלי לומר שלום.‬
‫מבחינתי, כששואלים אותי שאלה, אני עונה,‬
‫כי ככה שיחה עובדת.‬
‫בסדר.‬
‫למשל, אתמול, כש...‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫כשאמרת לי שהמעי הרגיז שלך "אינטנסיבי"...‬
‫זה עניין אישי שלך,‬ ‫של החיים האישיים שלך. את מבינה?‬
‫מה אתה רוצה שאגיד?‬ ‫-פשוט "הכול טוב".‬
‫אני אגיד, "הכול טוב?",‬ ‫את תגידי, "הכול טוב", ונתקדם בחיים.‬
‫אבל הכול לא טוב.‬
‫לאף אחד לא טוב, קלייר.‬ ‫זה סתם משהו שאומרים.‬
‫בוקר טוב, גברת קרוז.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב, גברת קרוז.‬ ‫-בוקר טוב, גברת קרוז.‬
‫היי. איך היה אתמול בלילה?‬ ‫-סיוט.‬
‫מי סיפר ללארי שאני רווקה?‬ ‫-מי לא יודע שאת רווקה?‬
‫צודקת.‬ ‫-אני מצטערת. הוא התחיל איתך?‬
‫ואז הוא בכה.‬ ‫-אני אצרח.‬
‫אני שונאת אנשים שלא מסוגלים להפריד‬ ‫בין העבודה לחיים הפרטיים שלהם.‬
‫חוץ ממך, כי העבודה היא כל החיים שלך.‬
‫היי.‬
‫אני לא צריכה אף אחד בחיים שלי עכשיו.‬ ‫אני ממוקדת בעבודה.‬
‫אני איתך, אחותי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני יודעת שאסור לי לשאול,‬ ‫אבל איך את בכלל הולכת עכשיו?‬
‫באמת אסור לך לשאול. סליחה, תעברי.‬
‫לא.‬ ‫-זו חברת התעופה שלך.‬
‫את.‬ ‫-בסדר.‬
‫ברצינות. את לא אמורה להיות בבית?‬ ‫או בבית החולים, במחלקת יולדות?‬
‫אלך לבית החולים כשהתינוק ייוולד,‬ ‫ואחזור לעבודה למחרת.‬
‫את צוחקת, נכון?‬ ‫יש לנו חופשת לידה. אני דואגת לך.‬
‫היי, מרקוס.‬ ‫-כן?‬
‫קח את זה למחלקה המשפטית.‬ ‫-גברת קרוז?‬
‫מייד, גברת בלום.‬ ‫-תודה.‬
‫"מייד, גברת בלום"?‬
‫אז את מוכנה לשימוע?‬
‫אני לחוצה.‬ ‫-לא. תקשיבי, זה שום דבר.‬
‫אם מהלי חברת התעופה הגדולה בעולם‬ ‫לא תובעים מישהו על משהו,‬
‫הם מאבדים את הזקפה.‬
‫סידני!‬ ‫-מה?‬
‫אל תדברי ככה. הדלת פתוחה.‬
‫זו האמת.‬ ‫-אלוהים.‬
‫יהיה בסדר. ואנס ישמיד אותם.‬
‫הוא באמת ישמיד אותם, נכון?‬ ‫-כן. הייתי קונה לזה כרטיס.‬
‫פיטר ואנס יאכל את החארות האלה לארוחת בוקר.‬
‫גנדרסון. פיטר ואנס מדבר.‬
‫מה הקשקוש הזה של הקדמת מועד השימוע?‬
‫פיטר, אני מצטער.‬
‫לך תזדיין!‬ ‫-פיטר...‬
‫טוב, תקשיב, חתיכת אידיוט.‬
‫אם זה הזמן היחיד‬ ‫שיש למנכ"ל שלך בלוח הזמנים היקר שלו,‬
‫אני אזמן גם אותו.‬ ‫-אתה לא...‬
‫בטח שכן!‬ ‫-פיטר.‬
‫בטח שאני יכול!‬
‫תבדוק את המייל שלך, אידיוט.‬
‫נחש מה?‬
‫אני יכול... אתה שם?‬
‫מה קורה?‬
‫אני לא יודע‬ ‫אם זו הייתה נקניקיית בקר או צ'וריסו, אבל...‬
‫הכול טוב, קלייר?‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫מר ואנס נחנק כשאכל בוריטו לארוחת בוקר.‬
‫אלוהים.‬
‫בוריטו לארוחת בוקר?‬
‫סליחה. הוא בסדר?‬
‫תקוע לו צינור בגרון, אבל הוא מסמן בידיים‬
‫שהוא רוצה לתבוע את משאית האוכל‬ ‫על רשלנות בחיתוך הנקניקייה.‬
‫זה הוא? אתה בלנצ'פלאואר?‬
‫כן. דניאל בלנצ'פלאואר.‬
‫הגנרל פצוע. הגיע הזמן להכניס את הקולונל.‬
‫ואנס אומר שאתה תותח,‬ ‫אז השימוע של פלקון איירליינס באחריותך.‬
‫תהיה במשרד של מיס קרוז בעוד חמש דקות.‬ ‫-אהיה שם.‬
‫למה כולכם מסתכלים עליי ככה?‬ ‫-פגשת את גברת קרוז?‬
‫לא, רייצ'ל. עוד לא היה לי העונג.‬
‫"העונג"?‬
‫אז אתה נהנה להרגיש טיפש ומפוחד?‬
‫היא קשוחה. אל תברבר.‬
‫אבל אל תשתוק.‬ ‫פשוט תדבר בדיוק במידה הנכונה.‬
‫ואל תחמיא לה על הנעליים.‬ ‫זו הייתה הנסיעה הכי גרועה במעלית בחיי.‬
‫היא אוהבת ריח של לבנדר.‬ ‫תנסה להדיף ריח של לבנדר.‬
‫היא שונאת לשמוע נשימות. אל תנשום.‬
‫אבל אם אין ברירה,‬
‫תנסה לשאוף שאיפה זריזה מהצד של הפה, ככה.‬
‫תיכנס. היא מחכה לך.‬ ‫-תודה.‬
‫בהצלחה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫את מאוד...‬
‫מרשימה.‬
‫את...‬
‫זוהרת. את...‬
‫ואו.‬
‫אתה עורך הדין החדש?‬
‫כן. סליחה. זה אני, דניאל בלנצ'פלאואר.‬
‫נעליים יפות.‬
‫פאק.‬
‫סידני?‬
‫כן?‬
‫זה הבחור?‬ ‫-כן. זה...‬
‫בל... כבר שכחתי.‬
‫בלנצ'פלאואר.‬ ‫-בלנקפאודר.‬
‫בלנצ'פלאואר.‬ ‫-זה מה שאמרתי.‬
‫אפשר לדחות את השימוע?‬
‫לא. זה ייראה כאילו אנחנו מסתירים משהו.‬
‫גברת קרוז, אני מבטיח לך שאני מוכן ומזומן‬
‫לעזור לך בכל מה שתצטרכי.‬
‫נעליים או משפט...‬
‫כנראה יותר עזרה משפטית.‬ ‫אני מניח שזה מה שאת צריכה ממני.‬
‫יום טוב, גברתי.‬ ‫-תודה.‬
‫בוקר טוב. דניאל.‬
‫ונסה. נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫טוב. נתחיל.‬
‫גברת קרוז, לפני ארבעה חודשים, ב-25 ביולי,‬
‫פלקון איירליינס הגיעה להסכם שבעל-פה‬ ‫עם דירקטוריון שדה"ת דאלאס-פורט וורת'‬
‫לרכישת עשרה שערים בטרמינל החדש.‬
‫את מודעת לכל זה?‬ ‫-כן.‬
‫אבל ב-26 ביולי, למחרת,‬
‫טסת לדאלאס במטוס הפרטי שלך, קרוז 1,‬
‫ונפגשת עם צ'רלס ג'ונסון,‬ ‫ראש דירקטוריון דאלאס-פורט וורת'.‬
‫ואחרי הערב שביליתם יחד,‬
‫מר ג'ונסון שינה את דעתו‬
‫והחליט לתת לך‬ ‫את השערים שכבר הובטחו לפלקון איירליינס.‬
‫זה נכון?‬ ‫-כן.‬
‫את מוכנה לספר לנו מה קרה באותו ערב‬ ‫בינך לבין מר ג'ונסון?‬
‫אכלנו ארוחת ערב.‬ ‫-ואחרי ארוחת הערב?‬
‫הלכתם למלון שלך?‬
‫לבית שלו?‬ ‫-לא.‬
‫אולי לכספומט?‬
‫את מודעת לכך שמר ג'ונסון,‬ ‫מעט לאחר ארוחת הערב שלכם, קנה סירה?‬
‫טוב, אז מה זה היה?‬ ‫שיחדתי אותו או שכבתי איתו?‬
‫תגידי לנו את. בשביל זה אנחנו כאן.‬
‫אני צריכה רגע להתייעצות.‬
‫גברת קרוז, ההפסקות הן בזמנים קבועים.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬ ‫-מה את רוצה שאעשה?‬
‫ואנס היה נלחם בכל מילה‬ ‫שיוצאת מהפה הקטן והדוחה שלו.‬
‫תתנגד!‬ ‫-לא אעשה את זה.‬
‫תעשה את זה.‬ ‫-לא.‬
‫תעשה את זה.‬ ‫-גברת קרוז.‬
‫תעשה את זה או שאפטר אותך.‬ ‫-אז תפטרי אותי.‬
‫תקשיבי, אני יודע‬ ‫שלא עשיתי רושם ראשוני טוב,‬
‫אבל להגנתי, את באמת זוהרת,‬ ‫והנעליים האלה באמת מדהימות.‬
‫עשיתי את זה בעבר.‬
‫טוב, אז...‬
‫כדאי שתראה לי מה אתה שווה.‬
‫ולסיום, גברת קרוז,‬
‫אחרי הערב שלך עם מר ג'ונסון,‬
‫נפגשתם לארוחת בוקר למחרת. נכון?‬
‫נפגשנו לקפה. לא אכלנו ארוחת בוקר.‬
‫בסדר.‬
‫קפה.‬
‫תודה על הכול, ג'קי.‬
‫סיימתי איתה.‬
‫נצא להפסקה לפני העדות של מר באטן?‬
‫לא. יש לי רק שאלה או שתיים.‬ ‫זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫אז...‬
‫לפרוטוקול...‬
‫אתה ויליאם באטן, מנכ"ל פלקון איירליינס.‬
‫כן, אבל אתה יכול לקרוא לי ביל.‬ ‫-נהדר.‬
‫אז, ביל...‬
‫נראה שאתה יודע הרבה‬ ‫על הזמן שגברת קרוז בילתה עם מר ג'ונסון.‬
‫אני מניח.‬
‫אתה יודע מתי הם הלכו לארוחת ערב.‬ ‫אתה יודע איפה הם אכלו ארוחת ערב.‬
‫אתה יודע מה הם אכלו?‬
‫היא אכלה פילה והוא אכל לברק צ'יליאני.‬
‫בסדר.‬
‫אז מבחינתי השאלה די פשוטה.‬
‫איך אתה יודע את כל זה?‬
‫אני...‬
‫קיבלתי את המידע מ...‬
‫בעל מעניין... בעל עניין‬
‫שבמקרה היה מצוי ב...‬
‫עובדות.‬
‫סליחה, לא עקבתי. ונסה, תוכלי לחזור על זה?‬
‫לא, זה... את לא חייבת.‬ ‫-אני חייבת. הוא ביקש. זו העבודה שלי. טוב.‬
‫"אני... קיבלתי את המידע מ...‬
‫"בעל מעניין...‬
‫"בעל עניין שבמקרה היה מצוי ב...‬
‫"עובדות."‬
‫זה מה שהוא אמר.‬ ‫-תודה, ונסה.‬
‫אני סקרן.‬
‫מיהו בעל העניין?‬
‫פול. פול משהו. שכחתי.‬
‫פול האנטינגפורד.‬
‫כן.‬ ‫-העוזר האישי של מר ג'ונסון.‬
‫כן.‬ ‫-שילמת לו או רק שכבת איתו?‬
‫נצטרך לסיים. מצטער לקטוע את זה.‬
‫ההפסקות הן בזמנים קבועים.‬ ‫-כן, נהיה בקשר.‬
‫עכשיו.‬
‫תודה, ונסה.‬ ‫-תודה. עבודה טובה, דניאל.‬
‫הת'ר?‬ ‫-כן, גברת קרוז?‬
‫תוכלי לבקש ממר בלנצ'פלאואר לבוא למשרד שלי?‬
‫כמובן.‬
‫כן, ואז את יכולה לסיים להיום.‬
‫בסדר. לילה טוב.‬
‫תודה.‬
‫גברת קרוז?‬
‫סגור את הדלת, בבקשה.‬
‫שב.‬
‫זה הדבר שאני הכי פחות אוהבת לעשות...‬
‫אבל...‬
‫סליחה.‬
‫יש עוד מילים במשפט הזה?‬
‫לא.‬
‫אני שונאת להתנצל, אז...‬
‫בבקשה, פשוט תקבל את ההתנצלות.‬
‫ההתנצלות התקבלה.‬ ‫-עשית עבודה טובה היום.‬
‫טוב, למדתי את פרטי התיק.‬
‫קראת את כל זה‬
‫רק למקרה שהבוס שלך‬ ‫ייחנק מנקניקייה בבוקר השימוע?‬
‫תתפלאי כמה עורכי דין בכירים‬ ‫נחנקים מנקניקיות.‬
‫המספרים מדהימים.‬
‫טוב...‬
‫נחמד לפגוש מישהו שאכפת לו.‬
‫זה נדיר.‬
‫מבחינת רוב האנשים, העבודה היא משהו‬ ‫שחייבים לסבול עד סוף השבוע.‬
‫אבל מבחינתי...‬
‫זה החלק הכי טוב.‬
‫אני מבין את זה.‬
‫אז תודה...‬
‫שאתה אחד מאיתנו.‬
‫על לא דבר.‬
‫אני ממש מצטער.‬ ‫-מה נדפק איתך?‬
‫אני מבטיח לך, זה לא מבחירה.‬ ‫-עוף מהמשרד שלי!‬
‫כן, כמובן. אלוהים, אני כל כך מצטער.‬ ‫אני רוצה להסביר.‬
‫אני חושב שזה נגרם ממגוון גירויים... לא משנה.‬
‫למה זה עדיין כאן?‬
‫אני לא יודע. הלוואי שזה ייעלם,‬ ‫ואני הולך עכשיו. אני ממש מצטער.‬
‫פאק.‬
‫לא להאמין!‬
‫הכול טוב, דניאל?‬
‫קלייר, אהיה במשרד שלי‬ ‫עם דלת סגורה בזמן הקרוב,‬
‫אולי כמה שבועות.‬
‫אתה בסדר? מה קרה?‬
‫אולי תרגיש טוב יותר אם תדבר על זה.‬
‫זה ענייני, קלייר.‬
‫עניין אישי שלי.‬
‫גברת קרוז רוצה לראות אותך במשרדה מייד.‬
‫למה לא אמרת את זה קודם?‬
‫קודם עוד לא העלבת אותי.‬
‫רצית לראות אותי?‬ ‫-לא.‬
‫בסדר.‬ ‫-הוא דיבר אליי.‬
‫תיכנס וסגור את הדלת, מר בלנצ'פלאואר.‬
‫אז, בזמן שפיטר בבית החולים,‬
‫אני רוצה שתנהל את הפעילות היומיומית‬ ‫של המחלקה המשפטית.‬
‫כלומר, אם זה לא יעמיד לך...‬
‫קשיים.‬
‫כמובן.‬
‫זה לא יהיה יותר מדי...‬
‫קשה.‬
‫בסדר, תודה. תוכל לסגור את הדלת בדרך החוצה?‬
‫בעצם, תישאר.‬ ‫סידני, אפשר לסיים את זה אחר כך.‬
‫אפשר?‬
‫אני רוצה לדבר עם מר בלנצ'פלאואר.‬
‫כן. בסדר.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני יכול לעזור לך ל...?‬ ‫-ממש לא.‬
‫אל תעשה את זה.‬ ‫-אתה צוחק עליי? 1952?‬
‫אולי תסתובב?‬ ‫ככה בני אדם נורמליים יוצאים מחדר.‬
‫דלת פתוחה או סגורה?‬ ‫-סגורה, בבקשה.‬
‫פתוחה?‬ ‫-סגורה.‬
‫יודעת מה? אני אסגור אותה.‬ ‫-תודה.‬
‫שב, בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫אז, מכאן והלאה,‬
‫אני מקווה שנוכל לעבוד יחד בלי עוד...‬
‫תקריות.‬
‫כמובן. ואני מתנצל שוב על...‬
‫שמתי את זה מאחוריי.‬
‫בוא נתקדם.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אני מקווה שאת יודעת‬ ‫שלעולם לא הייתי שוקל משהו כזה במודע,‬
‫גם אם לחברה שלך לא הייתה‬
‫מדיניות של אפס סובלנות‬ ‫למערכות יחסים במקום העבודה.‬
‫לא מחרבנים איפה שאוכלים.‬
‫זה החוק הראשון של קפטן ג'ק. אבא שלי.‬
‫אני מכיר היטב את קפטן ג'ק קרוז המפורסם.‬
‫גיבור מלחמה.‬
‫יזם.‬
‫מספר סיפורים בחסד.‬ ‫-זה הוא.‬
‫ועדיין חבר דירקטוריון.‬
‫זה תואר לשם כבוד?‬ ‫-לא.‬
‫הוא עדיין משתתף בכל ישיבת דירקטוריון.‬
‫אחרת כבר היו מחליפים אותי‬ ‫באיזה בוגר אוניברסיטת יוקרה.‬
‫אבל החברה מצליחה מאוד, לא?‬
‫כן,‬
‫אבל אני חושבת שתמיד אישאר‬ ‫הילדה הקטנה של אבא בעיניהם.‬
‫זה נשמע...‬
‫לא מתסכל.‬
‫טוב, אם לא נתראה שוב,‬
‫שיהיה סופ"ש נעים.‬
‫לא.‬ ‫-ביי.‬
‫נתראה בשני.‬ ‫-נתראה בשני.‬
‫מצפה לזה.‬ ‫-גם אני.‬
‫כלומר...‬ ‫-לעבודה.‬
‫לעבודה.‬
‫חן-חן.‬ ‫-כן, חן-חן.‬
‫תודה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫שאלה זריזה.‬ ‫-כן.‬
‫גברת בלום עדיין בוהה בי‬
‫ומלטפת את הבטן‬ ‫כמו נבל של ג'יימס בונד שמלטף חתול?‬
‫כן.‬
‫זה לא סימן טוב.‬
‫בסדר.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-תודה.‬
‫הוא האט ואז...‬
‫חזר לרחבה ועקף את קובאצ'יץ'.‬
‫הוא עשה את זה יפה.‬
‫מדיסון לפורו, ממשיך למסור.‬
‫זה ממש טוב!‬
‫לכי הביתה. זה יום שבת.‬
‫אם את כאן, גם אני כאן.‬
‫בסדר. אני רק מוודאת,‬ ‫תיקחי שבוע חופש כשהתינוק ייוולד, נכון?‬
‫אם אני יכולה לשכב במיטה,‬ ‫אני יכולה לשבת ליד שולחן.‬
‫העבודה בעדיפות עליונה.‬
‫זה מה שאנשים אומרים לפני שיש להם ילדים.‬ ‫-לא אני!‬
‫סליחה שצעקתי, ג'קי.‬
‫בחרתי בהפריה מלאכותית‬ ‫כי לא רציתי זוגיות שתסיח את דעתי.‬
‫אז האנשים היחידים בבית שלי‬ ‫יהיו אני וצבא המטפלות שלי.‬
‫אלוהים, ו...‬
‫התינוק.‬
‫את מוזמנת לשקול מחדש ביום הלידה.‬
‫היי, לפני שתלכי, פלקון איירליינס...‬
‫פאק! אלוהים!‬
‫אנחנו עדיין מחכים לשמוע‬
‫אם השופט המזדיין‬ ‫חושב שיש בסיס לתביעה המטומטמת הזאת?‬
‫כן. דניאל אומר שזו תביעה חסרת בסיס,‬ ‫ושלא תהיה בעיה.‬
‫בסדר.‬
‫את יודעת, לפני...‬
‫לפני כמה ימים...‬
‫אחרי השימוע...‬
‫מה?‬
‫כלום.‬ ‫-מה קורה עכשיו? ג'קי?‬
‫שום דבר.‬ ‫-אחותי...‬
‫לכי הביתה.‬ ‫-ג'קי!‬
‫בטוח שתהיה בסדר לבד איתה?‬
‫היא אחותי.‬
‫והיא אזוקה לשולחן.‬
‫תיזהר.‬
‫"היא אחותי. היא אזוקה לשולחן."‬
‫מאיפה אתה? ארמון בקינגהם, חתיכת שמוק?‬
‫אני חייב לדבר ככה, ליזי.‬
‫אני לא יכול להגיד בבית המשפט,‬ ‫"היי, התנגדות, זין."‬
‫אז...‬
‫מה קורה עם הבחורות?‬
‫כלום לא קורה עם הבחורות.‬
‫אני דואגת לך.‬
‫עבר המון זמן מאז שהשגת זיון.‬ ‫הביצים שלך בטח בגודל של אבטיחים.‬
‫ביצים לא עובדות ככה, ליזי. תדאגי לעצמך.‬
‫בחיים לא עשיתי כל כך הרבה סקס.‬
‫נשבעת, זה המבטא. הבחורות מתות עליו.‬ ‫לפעמים אני אפילו לא טורחת ללבוש מכנסיים.‬
‫אליזבת.‬ ‫-דניאל...‬
‫תחזור הביתה.‬
‫אני לא צריכה שאחי הקטן ישמור עליי.‬
‫בחיים לא תמצא כאן מישהי.‬ ‫האמריקאיות לא מתאימות לך.‬
‫מה זה היה?‬
‫כלום.‬
‫זה היה משהו.‬
‫כלום.‬
‫זה לא משנה. יש מישהי שאני מחבב,‬ ‫אבל אנחנו לא יכולים להיות יחד.‬
‫גדולה מדי? דבה?‬
‫לא, ליזי.‬
‫בטן שעירה?‬
‫ליזי.‬
‫זאת אני, סוטה? אני אחותך.‬ ‫-אלוהים, ליזי. זאת הבוסית שלי.‬
‫היא שווה?‬ ‫-זה לא ככה. היא...‬
‫חכמה.‬
‫היא דינמית.‬
‫היא...‬
‫היא מדהימה.‬
‫היא שווה?‬
‫לחצנו ידיים ועמד לי.‬
‫זה היה נורא.‬
‫לעזאזל.‬
‫אז תזמין אותה לצאת.‬
‫אני לא יכול.‬
‫לא מחרבנים איפה שאוכלים.‬
‫אני כן. אני מחרבנת איפה שאני אוכלת.‬
‫איפה שאני ישנה, קוראת ספרים, מאוננת.‬
‫אני לא יכול.‬
‫באמת, אני לא יכול.‬
‫אני יודע שאת לא חזקה באתיקה, ליזי,‬ ‫אבל ישללו לי את הרישיון. אני...‬
‫אני אאבד את הוויזה שלי.‬
‫אני לא חוזר הביתה בלעדייך.‬
‫אתה אידיוט.‬
‫את אידיוטית, מניאקית.‬
‫זהירות.‬
‫הנה הוא.‬
‫ברוך שובך, פיטר. נפצעת ברגליים?‬
‫לא. רייצ'ל, עזבתי את בית החולים‬ ‫לפני ששחררו אותי.‬
‫כלומר, אם איפול,‬
‫החוק יחייב אותי לתבוע את חברת התעופה,‬ ‫וזה לא הולך לקרות.‬
‫שיט.‬
‫ברוך שובך, פיטר. מה שלומך?‬
‫נפלא. הבאתי את המניאק לפשיטת רגל‬ ‫ואז לקחתי את משאית האוכל שלו‬
‫כנקמה נוספת על זה שכמעט מתתי בגללו.‬
‫זה היה יום טוב.‬ ‫-נהדר.‬
‫אתה רוצה עדכון על פלקון איירליינס?‬ ‫-אין צורך.‬
‫אני אשכנע את ביהמ"ש לבטל את התביעה‬ ‫עם עתירה כזאת גדולה שהשופט ייחנק.‬
‫אם יורשה לי, אני לא בטוח שזה...‬ ‫-היי, כלבלב קטן.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫הכלב הגדול חזר.‬
‫זה טוב מאוד. בסדר.‬
‫זה לא מפסיק. בסדר. טוב.‬
‫אני מת על זה!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫המסמך המטורף של ואנס, 200 עמודים‬ ‫שבהם הוא דורש מהשופט לבטל את התביעה.‬
‫מה הוא עשה? איתר כל גבר‬ ‫שיצאתי איתו בעשר השנים האחרונות?‬
‫אני מניחה שהוא קיווה לבסס דפוס התנהגות‬ ‫שמוכיח שאת לא עושה סקס.‬
‫וזה נכון, את לא.‬
‫את בהיריון מהפריה מלאכותית.‬
‫אני מזדיינת.‬
‫בסדר.‬
‫ג'קי, הפעם האחרונה שעשית סקס‬ ‫הייתה לפני ארבע שנים?‬
‫לא יכול להיות שזה נכון.‬
‫הייתי עסוקה.‬ ‫-תינוקת מסכנה ומתוקה שלי.‬
‫רצית לראות אותי?‬ ‫-לא.‬
‫הוא מדבר אליי.‬ ‫-בסדר.‬
‫קראת את זה?‬ ‫-פעמיים.‬
‫למה פעמיים?‬ ‫-זו העבודה שלי.‬
‫עד כמה שזה מביך...‬
‫אתה חושב שזה יעבוד?‬
‫עדיף שתדברי עם מר ואנס.‬ ‫-לא. אתה עובד בשבילי, בסדר? לא בשביל פיטר.‬
‫תגיד לי מה דעתך. תגיד לי את האמת.‬
‫זו הייתה טעות ענקית.‬
‫היה לנו טיעון מצוין שלא התבסס על זה שאת...‬
‫יצורה שלא עושה סקס?‬
‫בסדר.‬ ‫-התכוונתי לומר "תמהונית חסודה".‬
‫לא מתה על זה.‬ ‫-אלמנה מקהילת האמיש.‬
‫שונאת את זה אפילו יותר.‬ ‫-מלכה בררנית.‬
‫תודה.‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬
‫אתם מזדיינים?‬ ‫-לא!‬
‫ג'קי, את באמצע תביעה משפטית‬
‫שתלויה בשאלה אם שכבת עם שותף עסקי.‬
‫אני מודעת לזה היטב.‬
‫אם תזייני עובד,‬
‫תאבדי את חברת התעופה שלך בגלל החרא הזה.‬ ‫-אנחנו לא שוכבים.‬
‫הדירקטוריון מחפש תירוץ להיפטר ממך.‬ ‫אל תספקי להם תירוץ.‬
‫סידני! יש לי תצהירים‬ ‫שמוכיחים שאני לא מזיינת אף אחד!‬
‫בסדר, טוב. חוץ מזה,‬ ‫את ממש לא בליגה של הבחור הזה.‬
‫זה כאילו הלנה מטרויה תשכב עם מיסטר בין.‬
‫תודה?‬
‫מה את רוצה לעשות לגבי ואנס?‬
‫כן, על הזין שלי. לכו על זה.‬
‫כן, נתראה שם.‬
‫אנחנו הולכים למשפט.‬
‫אלוהים.‬
‫מעכשיו, התביעה של פלקון איירליינס‬ ‫תהיה באחריות דניאל.‬
‫לא, את לא יכולה לעשות את זה.‬
‫פיטר?‬ ‫-את לא יכולה להוריד אותי בדרגה!‬
‫עבדתי קשה מדי והקרבתי יותר מדי נישואים‬ ‫בשביל החברה הזאת.‬
‫בואו נירגע.‬
‫אני אטפל בתיק הזה בשבילך.‬
‫אני אנצח בתיק הזה בשבילך, או שאתפטר.‬
‫אלוהים.‬
‫- ישיבת דירקטוריון דחופה‬ ‫נושא: ההתפטרות של פיטר -‬
‫בוקר טוב, דניאל בלנצ'פלאואר.‬
‫בוקר טוב, דניאל.‬
‫זאת אני, ג'קלין קרוז.‬
‫גברת קרוז, כמובן. השם שלך הופיע על המסך.‬
‫מזל שאף אחד לא גנב את הטלפון שלך.‬
‫איך אני יכול לעזור?‬
‫הדירקטוריון זימן ישיבת חירום‬ ‫לגבי פיטר ואנס. אני צריכה שתבוא.‬
‫בהחלט, אהיה שם.‬ ‫-נהדר. תודה.‬
‫בסדר.‬
‫ביי.‬
‫ביי ביי.‬
‫זה מגוחך.‬
‫פיטר ואנס הוא חבר ותיק.‬
‫וחשוב מכך, עורך דין מעולה.‬
‫והוא פישל.‬
‫אני בטוחה שקראתם את המסמך שלו,‬
‫שהפרטים בו היו... שקריים לחלוטין.‬
‫אז פשוט החלפת את פיטר ואנס באיזה בחור חדש?‬
‫דניאל בלנצ'פלאואר, אדוני.‬
‫בחור צעיר, כשאדבר אליך, אתה תדע.‬
‫קשר עין יהיה רמז מובהק.‬
‫על אף שמר בלנצ'פלאואר‬ ‫הצטרף אלינו רק לאחרונה,‬
‫הוא האדם המתאים ביותר לתפקיד.‬ ‫זו ההחלטה שלי. אני המנכ"לית.‬
‫בכפוף אלינו, גברת קרוז.‬
‫ההחלטה הפזיזה והנמהרת שלך‬
‫גורמת לנו לפקפק בכך‬ ‫שאת האדם המתאים ביותר לתפקיד.‬
‫לעזאזל.‬
‫הגעתי בדיוק בזמן למופע הזיקוקים.‬
‫קפטן ג'ק.‬
‫שלום, פרנסיסקו.‬
‫גבירותיי ורבותיי, בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫גורדיטה, מה שלומך?‬
‫אבא.‬
‫גורדיטה זה "חמודונת"?‬
‫"שמנמונת".‬ ‫-אלוהים.‬
‫למה לעזאזל החלפת את פיטר ואנס‬
‫בבחור שעדיין לא סיים לפרוק את החפצים שלו?‬
‫זה מסכם את המצב?‬
‫הדירקטוריון לא מרוצה מההחלטה שלי.‬
‫אנחנו עובדים בשבילם, מתוקה, לא להפך.‬
‫ג'ק, אנחנו לא אוהבים את ההחלטה הזאת,‬
‫ושונאים שלא התייעצו איתנו.‬
‫אני מבין.‬
‫גורדיטה, עשית מה שחשבת לנכון,‬
‫אבל עכשיו צריך להקשיב לקול ההיגיון.‬
‫הילד יכול לעזור בתיק, אם זה מה שאת רוצה,‬
‫אבל פיטר הוא האיש שלנו. זה חשוב מדי.‬
‫אני יודעת כמה פיטר חשוב לחברה הזאת.‬
‫לא התכוונתי שהוא יתפטר.‬
‫אז תתקשרי אליו ותתנצלי.‬
‫בום. סיימנו.‬ ‫-ג'ק.‬
‫סליחה שאני מעלה את זה שוב,‬ ‫אבל אנחנו מרגישים שהגיע הזמן למנכ"ל מנוסה.‬
‫זה הזמן לשינוי.‬
‫זה בהחלט לא הזמן.‬
‫דניאל בלנצ'פלאואר.‬
‫ניסיתי להציג את עצמי קודם,‬ ‫אבל היית... גס רוח.‬
‫פיטר ואנס הוא אדם טוב‬
‫שעשה טעות נוראית.‬
‫ולגביי,‬
‫בכנות, אני מוכשר מדי לתפקיד הזה.‬
‫זה כאילו ג'וד בלינגהאם‬ ‫יהיה מגן בקבוצת הפאב השכונתי.‬
‫כדורגל.‬
‫קבוצת פאב שכונתי?‬
‫ג'וד בלינגהאם...‬
‫קשר נהדר.‬
‫תודה.‬
‫גברת קרוז צדקה בהחלטה שלה,‬
‫כמו שהיא צדקה בכל ההחלטות שלה שהכניסו לכם‬
‫מיליוני פאונדים. שיט. דולרים.‬
‫באמת שאני טוב מאוד.‬
‫במקומכם, הייתי ממשיך לסמוך על ההחלטות שלה‬
‫עד שהיא תפתיע את כולנו ותקבל החלטה גרועה.‬
‫תודה.‬
‫אני חייבת לומר שאני לא מחבבת את האיש הזה.‬
‫אלוהים, ממש לא.‬
‫תודה, סידני.‬ ‫-אבל אני מסכימה עם מה שהוא אמר.‬
‫גברת קרוז יודעת מה היא עושה.‬
‫ואני יודע שלא כדאי להתווכח‬ ‫עם אישה בהיריון.‬
‫אז בינתיים‬ ‫נישאר עם גורדיטה ועם הבריטי, כן?‬
‫כן.‬
‫בסדר. כן, אני חושבת...‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על עלויות התפעול הישירות‬ ‫של הוספת השער בדאלאס.‬
‫יש צי גדול נוסף,‬
‫אז נצטרך לקחת בחשבון טייסים, דיילים,‬
‫חוזי תחזוקה למטוסים‬
‫וכמובן, ביטוח לצי.‬
‫מה אמרת?‬
‫ו...‬ ‫-חבר'ה!‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫סליחה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫תודה, חבר'ה. לא הייתם צריכים.‬
‫יום הולדת שמח, הנרי.‬
‫אין עליך.‬
‫אתה תותח, הנרי.‬ ‫-כן!‬
‫יום הולדת שמח, הנרי.‬
‫חתיכת בנזונה.‬
‫תורך.‬
‫זו הייתה מחמאה.‬
‫זו לא מחמאה. אסור לדבר ככה במשרד הזה.‬
‫פשוט אסור.‬
‫ג'ורג', אני מבין את זה עכשיו,‬ ‫אבל חשוב לי שתבין‬
‫שאצלנו זו לא מילה גסה.‬
‫באבא גנוש!‬
‫אנחנו אומרים "בנזונה" על הכול.‬ ‫-בסדר.‬
‫כל הזמן.‬
‫כשמקבלים דו"ח חנייה,‬ ‫אומרים, "חתיכת בנזונה!"‬
‫לא צריך דוגמאות.‬
‫כשרואים חבר ותיק, אומרים, "בנזונה!"‬
‫כי מחבבים אותו.‬
‫כשהקבוצה מבקיעה גול,‬ ‫אומרים, "קדימה, בני-זונות!"‬
‫אלוהים!‬
‫אם עכבר רץ על השיש במטבח,‬ ‫אומרים, "בנזונה חצוף".‬
‫מספיק.‬
‫ככה אנחנו מעבדים את חמשת שלבי האבל.‬
‫בנזונה!‬
‫בנזונה.‬
‫בכנות, ג'ורג',‬
‫אני לא בנזונה.‬ ‫-די!‬
‫די!‬
‫בבקשה, אני רוצה לרדת על הברכיים‬ ‫ולהתחנן בפניך‬
‫לא לומר את המילה הזאת שוב במשרד הזה.‬
‫ומה שקרה כאן עכשיו ייכנס לתיק האישי שלך,‬ ‫כי ספגתי ממך הרבה קללות.‬
‫אני מבין.‬ ‫-כן.‬
‫תודה, ג'ורג'. אתה חתיכת...‬
‫גבר.‬
‫אלוהים.‬
‫אם אני כבר כאן...‬ ‫-נהדר.‬
‫האיסור על מערכות יחסים בעבודה...‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא חושב שזה קצת...‬
‫לא מציאותי?‬
‫קשה מאוד למנוע מאנשים להימשך זה לזה.‬
‫וכל עוד מדובר ביחסים בהסכמה‬ ‫וההתנהגות נשארת מקצועית...‬
‫כן.‬
‫...זה בסדר, לא?‬
‫לא.‬
‫דניאל.‬ ‫-גברת קרוז.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫וגם לך, אדוני.‬
‫היי, ג'ורג'. יש לך דקה?‬
‫גברת קרוז. כן, כמובן. שלום.‬
‫אז, ה...‬
‫האיסור על מערכות יחסים בעבודה.‬
‫כן.‬
‫אתה לא חושב שזה קצת...‬
‫לא מציאותי?‬
‫אז יש חדשות טובות ורעות.‬
‫החדשות הרעות הן שזימנו אותך לשימוע נוסף.‬
‫החדשות הטובות הן שמדובר בתביעה אחרת.‬
‫נוסע שהורדנו מטיסה תובע אותך,‬
‫והשופט מתעקש שתגיעי אליו‬ ‫ותפני יומיים בלו"ז שלך.‬
‫ממש לא.‬
‫הוא נמצא ברפובליקה הדומיניקנית,‬ ‫שם הטמפרטורה כרגע היא 30 מעלות.‬
‫מתי אני יוצאת?‬
‫אקח את קרוז 1.‬ ‫-טוב.‬
‫יומיים בגן עדן. מגיע לך יותר מכולם.‬
‫את מי את רוצה מהמחלקה המשפטית?‬
‫רייצ'ל? כדאי שתיקחי את רייצ'ל.‬
‫רייצ'ל טובה.‬ ‫-אין עליה.‬
‫רייצ'ל מעולה. אני מתה עליה.‬ ‫-כן.‬
‫דניאל?‬
‫סליחה.‬
‫את שואלת אם כדאי לך לקחת אותי?‬
‫או שואלת אם כדאי לך לקחת את רייצ'ל?‬
‫אין לי העדפה.‬ ‫-ובצדק.‬
‫כלומר, אתה תהיה נהדר.‬ ‫-הוא יהיה נהדר.‬
‫אלוהים. הוא יטפל בזה.‬
‫גם רייצ'ל נהדרת.‬ ‫-מסכים לגמרי.‬
‫עוד בחירה טובה.‬ ‫-יהיה כיף לנסוע איתה.‬
‫אבל דניאל הוא מלך השימועים, נכון?‬
‫אל תגזים.‬ ‫-מלך?‬
‫הוא שולט.‬ ‫-הוא מנצח.‬
‫כן.‬ ‫-לגמרי.‬
‫אני פשוט חושבת שלאור הקידום של דניאל,‬
‫אולי הנסיעה הזאת לא לרמתו.‬
‫נקודה טובה. זה עלול להיות מביך.‬
‫זה יהיה מביך?‬ ‫-יש לו כבר כל כך הרבה עבודה.‬
‫אני יודע, אבל זה...‬ ‫-קצת כמו חופשה.‬
‫אנחנו חושבים על זה יותר מדי?‬
‫את צודקת לגמרי.‬
‫אנחנו באמת חושבים על זה יותר מדי.‬
‫לא ייאמן שאנחנו עדיין מדברים על זה.‬ ‫נתקענו בלופ.‬
‫לא משנה לי.‬ ‫-אני אקח את דניאל.‬
‫יהיה לי לעונג לבוא.‬
‫אשמח לבוא. אני...‬
‫לא מפריע לי לבוא.‬ ‫-ולי לא מפריע שתבוא.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫איזה סיוט.‬ ‫-הנושא הבא.‬
‫דניאל וג'קי‬ ‫ייסעו לרפובליקה הדומיניקנית. הלאה.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫קרוז 1?‬
‫קרוז 1...‬
‫המטוס שהתחיל את הכול.‬
‫אלוהים. זה מטוס תינוק.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫ברוך הבא.‬
‫את מטיסה את המטוס?‬
‫אני בטוחה ששמעת.‬
‫"אני לא רק מנכ"לית אייר קרוז.‬ ‫אני גם טייסת."‬
‫אני מודה, חשבתי שזה רק קטע של יחסי ציבור,‬
‫ושאת לא באמת טייסת.‬
‫אבל ברצינות...‬
‫את באמת טייסת?‬
‫מזמן לא עשיתי את זה.‬
‫אבל אני משתמשת בסימולטור כל הזמן.‬
‫למרות שיש מצב ששמים לי אותו‬ ‫על רמה קלה, כי אני הבוסית.‬
‫פאק! אלוהים.‬ ‫-אופס!‬
‫סליחה. טעות שלי.‬
‫יוצאים לדרך.‬
‫אנחנו טסים!‬
‫שיט!‬
‫שלום. כאן הקברניטה שלכם.‬
‫זמן הטיסה הוא ארבע שעות.‬
‫קצת יותר אם ניתקל במזג אוויר סוער.‬
‫אתה יכול להישאר שם לבד כל הטיסה,‬
‫או להצטרף אליי.‬
‫לא, אני לא רוצה להפריע.‬
‫תמשיכי להתרכז במה שאת עושה, בבקשה.‬
‫אני לא שומעת אותך.‬
‫תצטרך לבוא ולהרכיב אוזניות‬ ‫אם אתה רוצה לדבר.‬
‫היי.‬
‫זו את עם קפטן ג'ק?‬
‫כן, טיסת הסולו הראשונה שלי.‬
‫סולו?‬
‫הייתי בת 13.‬
‫מה?‬
‫למדתי לטוס כשישבתי לו על הברכיים.‬
‫לפעמים אני חושבת‬ ‫שבילינו יותר זמן יחד כאן למעלה‬
‫מאשר על הקרקע.‬
‫ואז הבנו שאם ניקח איתנו‬ ‫איזה עשיר אחד מאחור,‬
‫נוכל לשלם על דלק ותיקונים.‬
‫ואו.‬
‫ומזה נולדה חברת תעופה שלמה.‬
‫מדהים.‬
‫אז למה החלטת להיות עו"ד?‬
‫טוב, רציתי שהעולם כולו ישנא אותי,‬
‫ופקח תנועה לא מרוויח מספיק.‬
‫הסימולטור שלך עשה את זה?‬
‫דניאל, אני טייסת אמיתית.‬
‫טסתי בתנאים גרועים בהרבה.‬
‫סופות שלגים, סופות ברקים, הוריקנים.‬
‫מה שתרצה.‬
‫אלוהים, זה...‬
‫היי, תסתכל עליי.‬
‫אני איתך.‬
‫אני לא אתן לך ליפול מהשמיים.‬
‫החלק האחרון גרם לזה להישמע גרוע יותר.‬
‫תודה, גברת קרוז.‬
‫קרא לי ג'קי.‬
‫ג'קי.‬
‫גברת קרוז, כידוע לך,‬ ‫הלקוח שלי נשפט בחומרה,‬
‫ובלי משפט...‬ ‫-סליחה.‬
‫...בבית המשפט של הרשתות החברתיות,‬ ‫בפוסט שבו רואים...‬
‫סליחה.‬ ‫-סליחה.‬
‫בבקשה.‬
‫...רואים סרטון שמעוות לחלוטין‬
‫את הסיבה שבגללה מרשי‬ ‫השתין על דלת תא הטייס.‬
‫ארוחת ערב?‬
‫מה אמרת?‬
‫לא משנה.‬ ‫-לא, לא שמעתי מה אמרת.‬
‫לא הגבתי למה שאמרת.‬
‫כלום. לא משנה. סליחה.‬
‫רוצה לאכול ארוחת ערב?‬ ‫-כן.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫תרצו משהו לשתות? פינה קולדה?‬
‫לא, תודה. לא.‬
‫בשבילי מהי-מהי, אבל עם צ'יפס במקום ירקות.‬
‫ובשבילי סטייק,‬
‫אבל עם ירקות במקום צ'יפס. תודה.‬
‫אפשר פשוט להחליף.‬ ‫-כן. נחליף.‬
‫כן.‬
‫הזוג המושלם.‬
‫לא, זו ארוחה עסקית.‬ ‫-לא. בבקשה.‬
‫זו ארוחה עסקית.‬
‫אבל... יודעת מה? רק משקה אחד.‬
‫משקה אחד.‬ ‫-כן.‬
‫פעמיים פינה קולדה.‬ ‫-בסדר.‬
‫פינה קולדה.‬
‫היא מוצאת חן בעיניי.‬ ‫-זה כיף.‬
‫אז...‬
‫עבודה?‬
‫כן?‬
‫תודה. לא.‬
‫כן.‬
‫לא.‬
‫אני הבוסית שלך.‬
‫בסדר. לכי על זה.‬
‫כן! על הפעם הראשונה!‬
‫זה היה מרשים.‬
‫אני בלתי מנוצחת.‬
‫אני מתה על השיר הזה.‬
‫זה שיר מעולה.‬
‫בוא נרקוד.‬
‫בוא.‬
‫נו! אל תגיד לי‬ ‫שאתה מהאנשים האלה שלא רוקדים.‬
‫אני משתדל לעשות את הדבר הנכון.‬
‫אבל אנחנו רק רוקדים!‬
‫פאק.‬
‫בסדר.‬
‫"אני רוצה להחזיק את היד שבך‬
‫"אני רוצה לנשום נשימה אמיתית‬
‫"אני מסתכל עלייך ולא רואה דבר‬
‫"אני מסתכל עלייך ורואה את האמת‬
‫"נמוג לתוכך‬
‫"מוזר שמעולם לא ידעת"‬
‫אני ממש אוהב לעבוד איתך.‬
‫ואני לא רוצה להרוס את זה.‬
‫"נמוג לתוכך"‬
‫אני מרגישה כמוך.‬
‫"אני חושב שזה מוזר שמעולם לא ידעת"‬
‫כעורך הדין שלך,‬ ‫אני מרגיש שמחובתי להזכיר לך ש...‬
‫לאור מדיניות החברה שלך...‬
‫אני ממליץ...‬
‫שתוק.‬ ‫-ההתנגדות התקבלה.‬
‫טוב...‬
‫זה היה...‬
‫מפתיע.‬
‫בדרך כלל אתה כל כך רגוע ועדין.‬
‫אני באמת לא יודע מה קרה.‬
‫אני בדרך כלל שוכב בשקט ומתנצל כל הזמן.‬
‫כן, בטח. טוב...‬
‫הקטע החדש הזה מתאים לך.‬
‫אפשר להגיד משהו?‬ ‫-כן.‬
‫זה היה בדיוק כמו שדמיינתי שזה יהיה.‬
‫לא שחשבתי על זה כל שנייה‬ ‫בכל יום בעבודה...‬
‫לא, ברור. גם אני לא.‬
‫שירות חדרים!‬ ‫-ארוחת בוקר.‬
‫יש שם מישהו?‬ ‫-אני באה!‬
‫אני באה. שיט!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תצטרכי לסלוח לבעלי העצלן.‬
‫הוא רק עכשיו יוצא מהמיטה.‬ ‫-אני לא שופטת.‬
‫ראיתי כבר הכול.‬
‫אורגיות, התאבדויות, פורנו, לידות,‬
‫קרבות תרנגולים, בריתות, מה שתרצו.‬
‫קפה, מלאכית שלי?‬ ‫-כן. אתה יודע איך אני אוהבת אותו.‬
‫כן.‬
‫נתתי לכם תוספת בייקון.‬
‫אומרים שזה מסרטן, אבל חיים רק פעם אחת.‬
‫תודה.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אני אשלם.‬
‫אלוהים. אני יכולה לפרוש. תודה.‬
‫תודה. לחיים.‬
‫תודה.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫יש לכם משהו מיוחד.‬
‫באמת.‬ ‫-תודה.‬
‫נחמד לשמוע.‬ ‫-בסדר. יופי.‬
‫זה לא קרה.‬ ‫-כן.‬
‫נכון? כלומר...‬ ‫-נכון.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-לא.‬
‫וגם אתה לא יכול, אז...‬
‫אי אפשר.‬
‫נכון.‬
‫ו...‬
‫זה לא יכול לקרות שוב.‬
‫בשום אופן.‬
‫התקשרתי לבעל הבית שלי,‬
‫והוא אמר שאין מה לעשות לגבי הריח‬ ‫עד שיבינו...‬
‫צהריים טובים, גברת קרוז.‬
‫צהריים טובים, קלייר.‬
‫לפני שאחתום על זה,‬ ‫רציתי שתאשר את זה מבחינה משפטית.‬
‫כמובן. בשמחה.‬
‫- ארוחת ערב? אצלי? -‬
‫כן, זה בסדר גמור.‬
‫מצוין.‬
‫את יכולה לנשום עכשיו, קלייר.‬
‫תודה.‬
‫מה קורה? למה את במחלקה המשפטית?‬
‫וחייכת. למה חייכת במחלקה המשפטית?‬
‫סידני, יש לך מספיק על הראש‬ ‫בלי לדאוג לכל דבר שאני...‬
‫סליחה. בואי ניקח את המעלית.‬
‫אני מסוגלת לעלות קומה במדרגות.‬
‫בסדר.‬
‫בבקשה, לכי הביתה.‬
‫את מתנהגת מוזר‬ ‫מאז שחזרת מהרפובליקה הדומיניקנית.‬
‫עליתי עלייך.‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬
‫זה.‬ ‫-אה! זה...‬
‫זה ריקוד האוכל הטעים השמח שלי.‬
‫בסדר.‬
‫לא כולם רוקדים‬ ‫כשהאוכל שלהם טעים והם שמחים?‬
‫הם צריכים.‬
‫אני מתחיל להבין למה את אוהבת לאכול בחוץ.‬
‫כן. אני אוהבת לשים עין על המתחרים שלי.‬
‫כשגדלתי, השקפתי על העיר וחשבתי,‬ ‫"יום אחד אהיה טובה מספיק בשבילם".‬
‫שיזדיינו.‬
‫מנהטן לא לרמתך.‬
‫אני מעדיף להיות פה.‬
‫ניו ג'רזי?‬
‫זה המקום הכי יפה בעולם.‬
‫תודה. איפה השירותים?‬ ‫-הדלת הראשונה מימין.‬
‫בסדר. אני כבר חוזר.‬
‫שמאל!‬
‫התכוונתי לשמאל!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫טוב. אל...‬
‫תשכח מזה. זה כלום.‬ ‫-לא, אני רוצה לראות.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אם לא אכפת לך.‬
‫אני...‬
‫מה נדפק?‬
‫זה בצחוק.‬
‫זה רק בצחוק. אני אוהבת דברים בריטיים.‬
‫כי אבא שלי היה מוצב שם כשהייתי ילדה,‬
‫ואני מבקרת שם כל הזמן, ובכל פעם‬
‫אני קונה משהו קטן בשדה התעופה.‬
‫ואחרי כמה זמן היו לי המון דברים בריטיים,‬
‫וסידני אמרה, "את צריכה לעשות‬ ‫חדר מיוחד לדברים בריטיים".‬
‫אז עשיתי חדר כזה.‬
‫רק בצחוק, ו...‬
‫אל תשב שם. סליחה. זה רק לבני מלוכה.‬
‫אני מתנצל.‬
‫ואז כל יום הולדת וכל חג מולד‬
‫סידני קנתה לי עוד דברים בריטיים,‬
‫פשוט כי זה קורע שיש לי חדר בריטי...‬
‫סתם בתור בדיחה.‬
‫אז...‬
‫את נמשכת לבריטים?‬
‫אני ה... פֶטיש שלך?‬
‫ממש לא.‬
‫זה רק בצחוק. זה סתם... זה כלום.‬
‫זה שום דבר. זה לא דבר.‬
‫זה ההפך מדבר.‬
‫זה לא בצחוק, נכון?‬
‫זה בסדר.‬
‫לי יש פֶטיש לנשים חזקות עם ישבן מושלם.‬
‫אז אתה יודע איך זה עובד, נכון?‬
‫תגידי לי.‬
‫אתה צריך לעמוד דום,‬
‫ואסור לך לזוז...‬
‫לא משנה מה אני עושה.‬
‫פאק.‬
‫אתה צריך להגן על המלכה.‬
‫תשאיר את הכובע.‬
‫כרצונך, גברתי.‬
‫אתה מאמין בגלגול נשמות?‬
‫אלוהים.‬
‫כנראה עשיתי משהו מדהים בגלגול הקודם שלי‬
‫אם זכיתי בך.‬
‫בטח הייתי...‬
‫גנדי או משהו.‬
‫אני חושש שזה אומר‬ ‫שאני אחזור כתולעת בגלגול הבא שלי,‬
‫רק כדי לאזן את העניינים.‬
‫ואת?‬
‫אני רוצה לחזור בתור חתולה.‬
‫אתה יודע, לנוח כל היום ולשכב בשמש.‬
‫להיות קרה ומרושעת לבעלים שלי‬ ‫כשהם צריכים תשומת לב.‬
‫את תהיי חתולה נהדרת.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אתה תהיה תולעת סקסית מאוד.‬
‫תודה.‬
‫פאק!‬
‫אתה מאמין בקסם?‬
‫כמו... גנדלף?‬
‫לא. קסם כמו...‬
‫גורל, שהכול כתוב, דברים כאלה.‬
‫בכנות, מאז שנכנסתי למשרד שלך,‬ ‫אני מאמין בכל דבר.‬
‫שניים, בבקשה.‬
‫ואת?‬
‫אני מאמינה שאתה מנסה להשתחל שוב למיטה שלי.‬
‫זה עובד?‬
‫כמו קסם.‬
‫אתה מאמין באהבת אמת?‬
‫לא האמנתי עד לאחרונה.‬
‫אז אני מניחה שאנחנו עושים את זה.‬
‫בהחלט.‬
‫בסדר, אבל בלי מזמוזים במשרד.‬
‫אף פעם לא במשרד.‬
‫ברצינות, אם יתפסו אותנו,‬ ‫זה עלול להרוס את כל מה שבניתי.‬
‫מפעל חייך.‬
‫וזה יהיה כל כך נדוש.‬
‫כל כך נדוש.‬
‫יום טוב, ג'קי. גברת קרוז.‬
‫זה בסדר. כולם קוראים לי ג'קי.‬
‫ביי, כולם.‬ ‫-ביי, ג'קי.‬
‫ביי, ג'קי.‬ ‫-ביי, ג'קי.‬
‫בחיים לא קראתי לה ג'קי.‬
‫היא לא ג'קי.‬
‫יהיה קשה להתעלות על זה‬ ‫כשיגיע תורי להזמין אותך לארוחת ערב.‬
‫טוב, כשמטיסים מיליונרים במשך עשורים,‬ ‫מגלים כמה מקומות נחמדים.‬
‫אלוהים, נכנס לי כל כך הרבה חול לישבן.‬
‫אם תהפוך אותי, תוכל לדעת מה השעה.‬
‫את מאוד מוזרה.‬
‫תודה.‬
‫לא, כלומר...‬
‫כולם בעבודה מפחדים ממך.‬
‫מספרים עלייך סיפורי אימה.‬
‫למה את לא מרשה להם לראות אותך?‬ ‫את מי שאת באמת, עם חול בישבן והכול.‬
‫לא יודעת. אני...‬
‫פעם הרשיתי למישהו.‬
‫ואז התחתנתי איתו.‬
‫ואז הוא העדיף לראות את המזכירה שלו.‬
‫וכל המשרד ידע, וזה היה מבאס.‬
‫אז פשוט...‬
‫אני מניחה שנכנסתי לקונכייה שלי ונשארתי שם.‬
‫ואתה? אף פעם לא התחתנת?‬
‫לא.‬
‫למה גבר כמוך אף פעם לא התמסד?‬
‫שום דבר דרמטי.‬
‫הסיפור הרגיל.‬
‫אז לאן עכשיו?‬
‫יש לנו את כל סוף השבוע.‬ ‫אפשר לטוס לפוארטו ריקו, למיאמי...‬
‫אם תשמור על זה בסוד,‬ ‫אני יכולה להטיס אותנו לקובה ובחזרה.‬
‫שיט. אני לא יכול.‬
‫יש לי משהו מחר בבוקר.‬
‫מה?‬
‫סתם... עניינים אישיים.‬
‫אפשר להיפגש מחר בצהריים‬ ‫ולטוס לכל מקום בעולם. אני פשוט...‬
‫חייב לחזור הלילה.‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫זה סתם משהו שאני צריך לעשות.‬
‫משהו אישי.‬
‫בסדר.‬
‫אז אני לא אשאל יותר.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫תודה.‬
‫זיינת אותה, נכון?‬
‫בלי הפסקה. הזין שלי כואב.‬
‫כן!‬
‫איזה גבר.‬
‫שלום?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫בהחלט.‬
‫מה שלומך היום...‬
‫סטן?‬
‫את יודעת איך קוראים לי?‬
‫ברור.‬
‫כן. דניאל אמר לי לבקש את סטן.‬
‫אתה מכיר את דניאל.‬
‫אני מכיר את דניאל.‬ ‫-כן.‬
‫באתי בדיוק מאותה סיבה שדניאל בא.‬
‫באת לבקר את אחותו?‬
‫אחותו?‬
‫כן!‬
‫את לא ברשימה.‬ ‫צריך להיות ברשימה כדי לבקר אסיר.‬
‫בסדר. אין בעיה.‬
‫אני אלך. תודה רבה.‬ ‫תוכל לפתוח את הדלת? תודה.‬
‫לא, אל תדאגי.‬ ‫אם את מכירה את דניאל, זה בסדר.‬
‫אני לא רוצה לסבך אותך בצרות.‬ ‫פשוט תלחץ על הכפתור.‬
‫הכול טוב. פשוט תחתמי פה.‬
‫בסדר.‬
‫היי.‬
‫ג'קי קרוז.‬
‫כן. איך...‬ ‫-היא פשוט יודעת דברים.‬
‫אחי לא סיפר לך לאן הוא הולך הבוקר,‬
‫אז עקבת אחריו.‬
‫את פסיכית לגמרי.‬
‫אני מתה על זה. שבי.‬
‫ג'ו, פעמיים קפה.‬
‫לא, ליזי.‬
‫אני אומר לך מה לעשות.‬
‫כשעצרו אותי, הוא עזב הכול.‬
‫ויתר על העבודה שלו. עבר לכאן.‬
‫רק בזכותו אני לא באגף הנידונים למוות.‬
‫אגף הנידונים למוות? ואו.‬
‫הורדתי למישהו את הראש עם מצ'טה.‬
‫כן.‬ ‫-אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫למה?‬
‫הבנזונה פשוט לא מצא חן בעיניי.‬
‫סליחה. "בנזונה" זו לא מילה גסה אצלנו.‬
‫זה מה שדניאל כל הזמן אומר לי.‬
‫בכל מקרה, זה רק מראה‬ ‫כמה אחי טוב בעבודה שלו.‬
‫במקום שישלחו אותי לכיסא החשמלי,‬ ‫אני פה עם כל הבחורות העשירות,‬
‫עושה חיים משוגעים.‬
‫זה ממש... זה נחמד.‬
‫הוא ילד טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תתייחסי אליו יפה, מובן?‬
‫כן.‬
‫ברור. נשבעת שאני אמות אם...‬
‫אני לא רוצה למות.‬
‫נשתה לחיי זה.‬
‫לחיים.‬
‫ואו! אלוהים.‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬
‫אתה...‬
‫התנהגת מוזר והתחמקת משאלות,‬ ‫והדמיון שלי השתולל.‬
‫אז עקבת אחריי?‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫ליזי הבינה.‬ ‫-ליזי מטורפת.‬
‫אתה רצית...‬
‫מאוד רצית שאהיה יותר פתוחה ופגיעה.‬
‫איך זה אפשרי כשאתה מסתיר ממני דברים?‬
‫יש הבדל עצום בין להסתיר דברים‬ ‫לבין לשמור על פרטיות.‬
‫אני אדם פרטי.‬
‫היי.‬
‫אני אדם פרטי.‬
‫אבל הפרטיות בינינו נעלמה‬ ‫ברגע שגמרת לי על השיער.‬
‫זו הייתה טעות והתנצלתי.‬ ‫-שיקרת לי.‬
‫שוב ושוב.‬
‫אלוהים, אני שונאת שמשקרים לי.‬
‫כמו מישהו שאין לו אומץ להגיד לך‬
‫שהוא התאהב במישהי אחרת.‬
‫הוא משקר, אומר שהכול בסדר.‬
‫ורק כעבור שנים את מבינה‬ ‫שכשהפתעת אותו בנסיעת העבודה ההיא,‬
‫לא הזדיינתם לא כי הוא היה חולה,‬
‫אלא כי הייתה אישה אחרת‬ ‫מתחת למיטה או בארון או בשירותים.‬
‫אני לא יודעת איפה היא הייתה,‬ ‫אבל היא הייתה שם‬
‫כשדפקתי על הדלת במגפיים גבוהים‬ ‫ומעיל גשם בלי שום דבר מתחת,‬
‫כמו מטומטמת גמורה.‬
‫אלוהים.‬
‫תמיד תגיד לי את האמת.‬ ‫-לא שיקרתי לך.‬
‫שיקרת מעצם ההסתרה.‬
‫היית לא בסדר.‬
‫ריגלת אחריי. זה הכי לא בסדר שיש.‬
‫טוב. יודע מה? אני צריכה ללכת.‬
‫ג'קי, בחייך.‬
‫ג'קי.‬
‫המצב שלנו נהדר. טוב מתמיד.‬
‫ואני נרגשת מאוד מהעתיד המשותף שלנו.‬
‫עתיד רווחי שעשוי להישמע כמו חלום,‬
‫אבל אני מבטיחה לכם‬ ‫שהוא קרוב בהרבה למציאות.‬
‫תודה.‬
‫קורטני ארמור, "וול סטריט ג'ורנל".‬
‫גברת קרוז, לבעלי מניות רבים‬ ‫יש חששות מוצדקים‬
‫לגבי האופן שבו התביעה של פלקון איירליינס‬
‫תשפיע על העתיד הרווחי הזה.‬
‫היועץ המשפטי שלנו ישמח להגיב על זה.‬
‫כן. בהחלט.‬
‫התביעה הזאת חסרת כל בסיס,‬
‫ובכנות, פוגענית,‬
‫ואין לי שום ספק שננצח.‬
‫בפלקון איירליינס טוענים‬ ‫שגברת קרוז השיגה את השערים בדאלאס‬
‫באמצעות קשר לא הולם.‬
‫זה מגוחך.‬
‫אני מבינה את ההבדל‬ ‫בין חיי המקצועיים לחיי האישיים,‬
‫ולעולם לא אחצה את הקו הזה.‬
‫לעולם לא אשכב עם קולגה.‬
‫לעולם לא אשכב עם עובד,‬ ‫ולעולם לא אשכב עם עורך הדין שלי.‬
‫בדיוק.‬
‫היא אישה בעלת יושרה.‬
‫מה לעזאזל קרה עכשיו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫היה לי בלק-אאוט.‬
‫זה היה מטורף?‬ ‫-כן. זה נראה די מטורף.‬
‫אלוהים, נדפקנו. נדפקנו בענק.‬
‫היי! מה קורה?‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫חבר'ה, זה היה מדהים.‬
‫תודה.‬ ‫-זה היה כלום.‬
‫מדהים.‬ ‫-יוצא דופן. הייתם מעולים.‬
‫אנחנו רק נעבור על עניין משפטי קטן.‬
‫בטח, כן.‬
‫אבל... כן.‬
‫טוב, זה נגמר.‬
‫זה נגמר.‬ ‫-מה נגמר?‬
‫אני...‬
‫אנחנו לא יכולים להיות יחד.‬ ‫גם קודם לא יכולנו, אבל עכשיו?‬
‫אם מישהו יגלה עכשיו?‬
‫כן. ברור, את צודקת.‬
‫חוץ מזה, המשיכה בינינו היא כנראה‬ ‫רק עניין של פרומונים. אתה יודע, רק...‬
‫הריגוש של להיפגש בחשאי.‬
‫זה עובר.‬
‫לא שווה לאבד בגלל זה את החברה שלך.‬
‫נכון?‬
‫נכון.‬
‫אתה לא מספר לי כלום.‬
‫אני לא יודעת עליך כלום.‬ ‫מי אתה, מה אתה רוצה.‬
‫מה אני אמור לרצות?‬
‫איזו שאלה אמריקאית.‬
‫אני לא רוצה. אני...‬
‫שורד.‬
‫אני מתמיד.‬
‫אני רוצה להחזיר את אחותי הביתה.‬
‫ואני רוצה לנסות להשיג לה עזרה.‬
‫ואני רוצה להיות טוב בעבודה שלי.‬
‫מה עוד אני אמור לרצות?‬
‫כלום.‬
‫נשמע שאתה מסודר.‬
‫אז אנחנו מסכימים.‬
‫זה...‬
‫זה נגמר.‬
‫מכאן והלאה,‬ ‫אני מקווה שנוכל להמשיך לעבוד יחד בלי...‬
‫לא יהיו לך בעיות איתי.‬
‫כאילו לא קרה כלום.‬
‫אמרו שזה ייקח שבועיים,‬ ‫אמרתי להם לסיים את זה בשבוע.‬
‫טוב, בואו נסיים עם זה.‬
‫זה לא הנושא הכי סקסי, אבל... מיתוג ושיווק.‬
‫תודה שהצטרפת אלינו, מר בלנצ'פלאואר.‬
‫סליחה.‬
‫פלקון איירליינס הגישה עתירה‬ ‫להקפאת השערים בדאלאס עד אחרי המשפט, אבל...‬
‫ההשקה בעוד 31 ימים.‬ ‫מכרנו כרטיסים, שכרנו עובדים.‬
‫קניתי 40 מטוסים.‬
‫זה יביא אותנו לפשיטת רגל.‬ ‫אתה חייב לעצור את זה מייד.‬
‫כבר עצרתי.‬
‫הגשתי התנגדות והשופט דחה את העתירה.‬
‫לכן הגעתי...‬ ‫-אלוהים.‬
‫...באיחור של דקה.‬
‫כל הכבוד, מר בלנצ'פלאואר.‬
‫זו העבודה שלי, גברת קרוז.‬
‫תודה, קלייר.‬
‫יש לך תוכניות הערב?‬
‫זה בסדר.‬
‫שאלתי.‬
‫אני יוצאת לארוחת ערב‬ ‫עם אימא שלי והחבר החדש שלה, קני.‬
‫היא פחדה שלא אחבב אותו, אבל הוא נחמד.‬ ‫אני חושבת שהוא טוב בשבילה.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫אני אוהבת שאנחנו משתפים זה את זה.‬
‫לילה טוב, קלייר.‬
‫מתי אתה וג'קי הפסקתם להזדיין?‬
‫סליחה?‬
‫כל אחד יכול להסתיר שהוא מאוהב,‬
‫אבל אף אחד לא יכול להסתיר שהוא מסוכסך.‬
‫"כל הכבוד, מר בלנצ'פלאואר."‬ ‫"זו העבודה שלי, גברת קרוז."‬
‫אני לא עוקב, סידני.‬
‫יש לך מושג כמה היה קשה לג'קי‬ ‫לנהל את החברה?‬
‫כמה היא הקריבה?‬ ‫-כמובן.‬
‫אתה לא יודע כלום. ג'קי הצליחה‬ ‫כי אף אחד לא משקיע יותר ממנה, חוץ מ...‬
‫אלוהים, איך קוראים לה? אה, כן, אני.‬
‫ואתה לא תהיה הסיבה‬ ‫שכל ההשקעה והמסירות הזאת...‬
‫שיט.‬
‫ירדו לי המים.‬
‫שנייה, אני אתקשר למוקד.‬
‫שיט. מה המספר של מוקד החירום כאן?‬
‫"לרקוד, לשיר".‬ ‫-מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫"...בדיחה אצלכם בעיר." מה הבדיחה?‬
‫911!‬
‫911, כן. "911 בדיחה אצלכם ב..." כן!‬
‫יש פה אישה שיולדת. מטה אייר קרוז.‬
‫סידני, בבקשה שבי.‬ ‫-לא, זה קורה עכשיו.‬
‫זה קורה עכשיו?‬
‫זה קורה עכשיו!‬
‫בסדר, אני כאן.‬ ‫-אתה רואה מה קורה?‬
‫ואו. טוב, יש בליטה ענקית.‬
‫אני חושש שנצטרך להוריד לך את התחתונים.‬
‫תוריד אותם!‬ ‫-בסדר, אני אוריד, אבל לא אסתכל.‬
‫סליחה. מצטער. הורדתי אותם.‬
‫לפח?‬ ‫-למי אכפת?‬
‫בסדר. שבי על זה ו...‬
‫אני חושב שאני צריך להסתכל עכשיו.‬ ‫את נותנת לי רשות להסתכל?‬
‫תפסיק להיות כזה בריטי!‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אסתכל עכשיו. את מוכנה? אני מסתכל...‬
‫עכשיו.‬
‫אלוהים! הראש שם. אני מסתכל על ראש.‬
‫הרבה יותר שעיר משציפיתי.‬
‫התינוק.‬
‫סידני, נראה לי שתספיק רק לחיצה אחת.‬
‫תסתכלי על הראש הזה. יש פה ראש. תראי.‬
‫אלוהים, כל כך שעיר. התינוק.‬
‫נראה לי שתספיק רק לחיצה אחת גדולה.‬
‫לחיצה אחת.‬ ‫-לחיצה גדולה.‬
‫אנחנו איתך.‬ ‫-כן.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-את יכולה, סידני.‬
‫מוכנה? אלוהים.‬
‫אתם מאוהבים?‬
‫מה? סידני!‬
‫סידני, הקשר שלנו מקצועי לחלוטין.‬
‫משהו קרה ברפובליקה הדומיניקנית!‬
‫כלום לא קרה! בסדר?‬
‫סידני, בבקשה תלחצי!‬
‫אני לא אלחץ עד שתתוודו!‬
‫טוב, סידני, אני אוהבת אותך ותומכת בך,‬
‫אבל כרגע את צריכה לסתום את הפה וללחוץ!‬
‫את צריכה ללחוץ, סידני!‬ ‫-לא עד שתתוודו!‬
‫בסדר! שכבנו!‬
‫זה קרה! הזדיינו בלי הפסקה, בסדר?‬ ‫-ידעתי!‬
‫ידעתי!‬
‫אלוהים.‬
‫הצלחת, מתוקה!‬ ‫אלוהים, זאת בת. הצלחת, סידני.‬
‫זאת...‬
‫זאת בת!‬
‫כן, אני מניח שכן. זו תינוקת יפהפייה.‬
‫אלוהים.‬
‫תראי, סיד.‬
‫אתה יכול להפסיק להסתכל.‬
‫בהחלט, כן. אני אשמח, למעשה. תודה רבה.‬
‫רגע, את ודניאל הייתם יחד,‬ ‫וסידני פשוט נכנסה וילדה?‬
‫לא, דניאל היה לבד.‬
‫אני הגעתי אחר כך, בנפרד.‬
‫נשבעת, בחיים לא ראיתי...‬
‫אלוהים.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-סידני!‬
‫כן?‬ ‫-לא.‬
‫נו, באמת, נשים בכל העולם‬ ‫חוזרות לעבודה יום אחרי שהן יולדות.‬
‫כן, אבל הן לא צריכות.‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫אלוהים. אני לא יכולה‬ ‫להכריח אותך ללכת הביתה?‬
‫האמת שלא.‬
‫אני יכולה לתבוע אותך. זה עניין משפטי.‬ ‫יודעת מי ידע? דניאל.‬
‫"דניאל! הו, דניאל!"‬ ‫-אני אקח אותה למשרד שלי. היא צריכה לנוח.‬
‫מזל טוב.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫כל הכבוד, אימא.‬
‫רצית לראות אותי?‬ ‫-לא.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-חשבת שזו הזמנה לסקס?‬
‫מה? לא, נפרדנו. ילדת אתמול.‬
‫כן. אלוהים.‬
‫טוב. בדיוק סיימנו עם זה, טוב? היא נשארת.‬
‫אבל אני צריכה לדבר עם שניכם.‬ ‫בעניין מקצועי.‬
‫כמובן.‬ ‫-כן.‬
‫ויליאם באטן מפלקון איירליינס‬ ‫ביקש להיפגש איתי.‬
‫לארוחת ערב.‬
‫יש לכם מושג למה?‬
‫אני אענה. לדעתי הוא נכנע.‬
‫אנשים שונאים בריונים, והתביעה הזאת‬ ‫מוציאה את פלקון איירליינס כמו...‬
‫רג'ינה ג'ורג' ביום הוורוד.‬
‫מ"ילדות רעות".‬
‫הסרט "ילדות רעות". הסרט עם...‬
‫איך קוראים לה? לא. אל תסתכלו.‬
‫בבקשה, לכי הביתה.‬ ‫-לא.‬
‫אני רק צריכה לשאוב. דניאל, מה דעתך?‬
‫לכי הביתה לתינוקת שלך.‬ ‫-לא.‬
‫מה לגבי פלקון איירליינס?‬
‫אני מסכים עם סידני.‬ ‫אני חושב שהוא רוצה לבטל את התביעה‬
‫ובמקביל להגיש הצעת מחיר‬ ‫לקניית חברת התעופה.‬
‫זה מה שהם עושים.‬
‫כדאי שתתכונני.‬
‫זו תהיה הצעה טובה.‬
‫בשארית חייך תוכלי לעשות מה שתרצי,‬
‫איפה שתרצי, עם...‬
‫מי שתרצי.‬
‫טוב, זהו. אני לוקחת אותה הביתה. בואי.‬
‫סידני. בסדר.‬
‫התינוקת צריכה אותך.‬ ‫-זה בסדר. הכול בסדר.‬
‫תודה שבאת, גברת קרוז.‬
‫בשמחה, ביל.‬
‫מה קורה?‬
‫כן. בואי ניגש ישר לעניין.‬
‫אני רוצה שתחזירי את השערים‬ ‫לדאלאס-פורט וורת',‬
‫כדי שייתנו אותם לי.‬
‫לא יקרה, ביל.‬
‫התביעה המטופשת הזאת לא תעבוד.‬
‫כן, צ'רלס ג'ונסון ואני אכלנו ארוחת ערב‬ ‫ושתינו קפה למחרת בבוקר.‬
‫בסך הכול אמרתי לו‬ ‫שאביא יותר טיסות לשדה התעופה שלו,‬
‫יותר אנשים לברים ולמסעדות שלו.‬
‫לא שיחדתי אותו. לא שכבתי איתו.‬
‫רק אמרתי לו את האמת.‬
‫אנחנו חברת תעופה טובה יותר.‬
‫את צודקת לגבי התביעה.‬
‫היא לא תעבוד. ידעתי את זה.‬
‫לכן הייתה לי תוכנית גיבוי.‬
‫את מזהה את החוקרת הפרטית שלי?‬
‫ג'ולי שץ.‬
‫היא עקבה אחרייך כדי למצוא לי לכלוך עלייך,‬
‫והיא בהחלט הצליחה.‬
‫אני מצטערת. זה הדבר היחיד שאני טובה בו.‬
‫תאמיני לי, אילו ידעתי לרקוד סטפס,‬ ‫לא היינו פה עכשיו.‬
‫אבל באמת נראיתם טוב יחד.‬
‫זה לא היה שקר.‬
‫ג'ולי שץ הנהדרת.‬
‫חסכה לי הון על הגירושים.‬
‫יותר מפעם אחת.‬
‫בשבילי...‬
‫מקאלן 30.‬
‫אני חוגג.‬ ‫-בסדר.‬
‫ובשבילך?‬
‫הוא יפרסם את התמונות,‬ ‫ואז יפטרו אותי כי שכבתי עם עובד.‬
‫או שאוותר על השערים,‬ ‫ואז יפטרו אותי כי אני מנכ"לית מחורבנת.‬
‫אני מפספסת אפשרות לא מחורבנת?‬
‫מצטער, ג'קי. אני לא רואה תרחיש‬ ‫שבו את נשארת בתפקיד שלך.‬
‫שש-אחת-אחת.‬
‫בוא לקחת, שש-אחת-אחת!‬
‫זה הבוריטו הכי טעים שאי פעם אכלתי.‬
‫כי יש אהבה בבוריטו הזה.‬
‫זה הייעוד האמיתי שלי.‬
‫שש-אחת-שתיים.‬
‫טעים כפליים, שש-אחת-שתיים!‬
‫אני לא מאמינה שפיטר ואנס‬ ‫הוא הבעלים של משאית אוכל.‬
‫לא, אני רק עובד פה.‬
‫אני נותן שירות עכשיו.‬
‫החזרתי לאנריקה את המשאית שלו.‬
‫הוא לימד אותי לבשל,‬
‫ללעוס את האוכל כמו שצריך.‬
‫תודה, אנריקה.‬
‫אין בעד מה, כלב גדול.‬
‫אין עליו.‬
‫אתה יודע שתמיד באתי אליך‬ ‫כשהייתי צריכה עצה.‬
‫יש לך עצה עכשיו?‬
‫את צריכה להבין מה הכי חשוב לך.‬
‫יש קול בתוכך, ג'קי.‬
‫לקח לי 40 שנה לשמוע את הקול שלי.‬
‫את רק צריכה להקשיב.‬
‫בסדר.‬
‫הבוריטו הכי טוב בעולם!‬
‫צודקת.‬
‫שש-אחת-שלוש, תן בראש!‬
‫תיהנה.‬
‫הציוד שם, מחכה שניקח אותו.‬
‫במחיר הזה, מישהו אחר יקנה אותו.‬
‫רגע, גורדיטה. תאטי.‬
‫"יפה אמרת. תודה, קפטן ג'ק."‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, אבא. נחכה.‬
‫ילדה טובה.‬
‫יש לך רגע?‬
‫כמובן.‬
‫תיכנס.‬
‫זה...‬
‫מכתב ההתפטרות שלי.‬
‫לא משנה מה תחליטי לעשות, תצטרכי עורך דין,‬
‫ולאור התמונות ההן,‬
‫ברור שזה לא יכול להיות אני.‬
‫אתה חוזר ללונדון?‬
‫למנהטן.‬
‫פירמה גדולה. מכובדת.‬
‫בטח מלאה בחארות.‬
‫בהצלחה.‬
‫כל טוב.‬
‫ובבקשה תגיד לליזי‬ ‫שהפרידה שלנו הייתה באשמתך.‬
‫כבר אמרתי. אל תדאגי.‬
‫תודה.‬
‫תודה, ג'קי.‬
‫זה היה תענוג.‬
‫הכול.‬
‫לפני שאלך...‬
‫יש דבר אחד.‬
‫את מנכ"לית מדהימה.‬
‫ולכן אני לא מבין למה את נותנת‬ ‫לאדם אחד להגיד לך מה לעשות.‬
‫יש לו תמונות, דניאל.‬
‫אני לא מדבר על המניאק הזה.‬ ‫אני מדבר על אבא שלך.‬
‫מה?‬ ‫-בחייך, ג'קי.‬
‫הוא כלום בהשוואה אלייך.‬ ‫הוא בדיחה. הוא קמע עלוב.‬
‫אתה מדבר על אבא שלי!‬
‫אני יודע, ואת נותנת לו להתעמר בך.‬
‫אף אחד לא מתעמר בי.‬ ‫-בחייך, ג'קי.‬
‫הוא היחיד שעומד בדרכך.‬ ‫-סיימנו כאן.‬
‫אלוהים, ידעתי שתעזוב.‬
‫בהצלחה במנהטן.‬
‫בסדר.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫שבי.‬
‫אתה מנקה את הבלגנים שלי‬ ‫מאז שהיית גדול מספיק להחזיק מטאטא.‬
‫מאז שאימא עזבה ואבא הוציא את העצבים עלינו.‬
‫פעם אחת בחיים הקפוצים שלך, תדאג לעצמך.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושב שהרסתי לה את החיים.‬
‫לא בטוח שאני יכול לעשות משהו עכשיו.‬
‫הקרבת המון למעני‬
‫ולמען החברה הזאת.‬
‫ואני אסירת תודה.‬
‫את מפטרת אותי?‬
‫לא.‬
‫אני מתפטרת.‬
‫במקום הזה יש הרבה זמן לחשוב.‬
‫העברתי לילות רבים‬ ‫במחשבה על מה שהכניס אותי לכאן.‬
‫ואילו יכולתי לחזור אחורה‬
‫ולעשות את זה מחדש...‬
‫הייתי עושה את זה. הייתי מורידה לו את הראש.‬ ‫-ליזי!‬
‫עדיין כיף לי לחשוב על זה.‬
‫אז לא משנה מה תחליט...‬
‫תוודא שתוכל לחיות עם זה‬ ‫גם אם תהיה כלוא בתא בשארית חייך.‬
‫סידני בלום רוצה לדבר איתך.‬
‫היא הביאה תינוקת.‬
‫סידני, איזו הפתעה נעימה. בדיוק...‬
‫התינוקת ישנה. נצטרך לריב בשקט.‬
‫חתיכת חרא פחדן וחסר עמוד שדרה.‬
‫תיתן לג'קי לעשות את זה לבד?‬
‫זו אשמתך שהיא עושה את זה.‬
‫את כבר לא בהיריון,‬ ‫אז אני לא חייב לסבול את החרא שלך יותר.‬
‫תאמין לי, אדוני.‬
‫עוד לא התחלת לראות את החרא שלי.‬
‫איך עשית לה את זה,‬ ‫חתיכת פרצוף גלידה מיונז?‬
‫אם מדברים על פרצופים,‬
‫לא חסר מה להגיד על שלך,‬ ‫אבל אני לא אעשה את זה.‬
‫מה? מסותת בשיש? מושלם?‬
‫מישל פייפר על סטרואידים?‬
‫בנדיקט קמברבאץ' עם פאה בסרט פורנו?‬
‫סידני, אני מתחנן,‬
‫בבקשה תגידי לי על מה את מדברת.‬
‫על זה.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫איך התינוקת?‬ ‫-מדהימה.‬
‫"התפטרות מסיבות אישיות."‬
‫לעזאזל, גורדיטה.‬
‫את בטוחה?‬
‫טוב...‬
‫זה ימנע ממנו להשתמש בתמונות המטומטמות ההן.‬
‫אייר קרוז תשמור על השערים ותמשיך להתרחב.‬
‫הבנתי שזה מה שהכי חשוב לי.‬
‫החברה.‬
‫עבדתי קשה מכדי לתת לה לקרוס.‬
‫אז אני אתפטר.‬
‫תאמין לי, הדירקטוריון יהיה מאושר.‬
‫שיזדיין הדירקטוריון.‬
‫אבא, אל תעשה את זה, בסדר?‬
‫אתה מת על זה. זה מעולה לך.‬
‫אתה תהיה הגיבור שמציל את המצב,‬
‫ותנהל את החברה עד שימצאו לי מחליף.‬
‫למה את מתנהגת ככה?‬
‫אתה יודע מה הדבר היחיד בעבודה‬ ‫שלא אתגעגע אליו?‬
‫לעמוד מול הדירקטוריון עם חיוך מאולץ‬ ‫בזמן שאתה מזלזל בי.‬
‫אני צועק עלייך כדי שהם לא יצטרכו.‬
‫בולשיט! מה דעתך שאף אחד לא יצעק עליי?‬
‫מה דעתך שאף אחד‬ ‫לא יקרא לי "גורדיטה" בעבודה?‬
‫זה שם חיבה.‬
‫זה גורם להם לחשוב שאני עדיין‬ ‫הילדה שיושבת על הברכיים שלך‬
‫בזמן שאתה מטיס את המטוס.‬
‫ושנינו יודעים מי עשה מה, אבא.‬
‫עצרי, גברת צעירה. חכי.‬
‫שיהיה ברור.‬
‫אני התחלתי את זה.‬
‫זו חברת התעופה שלי.‬
‫והיית בדרך לפשיטת רגל.‬
‫אתה שקלת לעשות הסבה למטוסי ריסוס.‬
‫אני אמרתי לך לחשוב בגדול.‬
‫אני השגתי את הכסף להרחבת הצי.‬ ‫אני הפכתי אותנו לחברת תעופה מסחרית.‬
‫למה כל כך קשה לך להכיר במה שעשיתי?‬
‫נו, באמת.‬
‫תמיד אמרתי שאת מנכ"לית נהדרת.‬ ‫לא תמיד אמרתי את זה?‬
‫אפילו לא פעם אחת.‬
‫בעוד שעה מנכ"לית אייר קרוז, ג'קלין קרוז,‬
‫תצא בהצהרה לתקשורת,‬ ‫והמשקיעים צופים בעניין.‬
‫החברה סירבה להגיב מראש,‬
‫אבל ההשערות הן שזה מבשר‬ ‫שינוי מהותי בחברת התעופה.‬
‫הישארו איתנו...‬
‫כשהיא תסיים, תעשי לי טובה.‬
‫תזכירי לי לשלוח פרחים.‬
‫לעצמי.‬
‫אני לא צופה קרב ממושך,‬
‫כי, בכנות, אין להם כסף לזה.‬
‫אני רואה שידידינו הטובים ב"סנדלקס תרופות"‬ ‫שוב עומדים בפני תביעה.‬
‫אני חושב שזה תיק בשבילך, מר בלנצ'פלאואר.‬
‫מר בלנצ'פלאואר.‬
‫אלוהים, זה כמו לדבר עם הילדים שלי. דניאל!‬
‫אני...‬
‫סליחה, אדוני.‬ ‫אני חושב שתצטרך למצוא מישהו אחר.‬
‫אני מודה לך מאוד על העבודה, אבל...‬
‫אני...‬
‫מתפטר.‬
‫סליחה? אתה לא יכול פשוט להתפטר.‬
‫אני מתנצל,‬ ‫אבל יש לי 45 דקות להגיע לניו ג'רזי‬
‫ולמנוע מהאישה שאני אוהב לעשות טעות איומה.‬
‫בהצלחה בהגנה‬ ‫על המיליארדים של חברת התרופות!‬
‫תענה.‬
‫נו כבר, בלנקפאודר, תענה.‬
‫כן, אני רוצה להשאיר הודעה. תכתוב.‬
‫"תמיד חשבתי שאתה אפס פחדן,‬ ‫אבל בסתר קיוויתי שאני טועה." תמתין, בבקשה.‬
‫ג'קי, יש משהו שאני יכולה להגיד‬ ‫כדי לשכנע אותך לא לעשות את זה?‬
‫בואי נגמור עם זה.‬
‫אני יכולה להפעיל את אזעקת האש‬ ‫אחרי שאצית את הבניין.‬
‫תאחלי לי בהצלחה.‬
‫"אם לא תהיה כאן בתוך 30 שניות,‬
‫"אני ארסק את הגולגולת שלך במו ידיי‬ ‫ואתקע לך אותה ב..."‬
‫בני-זונות!‬
‫כולכם בני-זונות!‬
‫מהסוג הרע!‬
‫- מנהרת הולנד‬ ‫עומס תנועה -‬
‫שקט. זה מתחיל.‬
‫שץ, תגבירי.‬
‫תגבירי!‬ ‫-בסדר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫ברוכים הבאים, קולגות ואורחים.‬
‫תודה לכולכם שהקדשתם לי מזמנכם‬ ‫ובאתם היום.‬
‫אני יודעת שרובכם מצפים שאכריז‬
‫על ההתרחבות שלנו לדאלאס-פורט וורת'...‬
‫אבל זה לא מה שאני...‬
‫ג'קי!‬
‫הגיע הזמן באמת.‬
‫אני כאן כדי לומר לכם‬
‫שהגעתי להחלטה...‬
‫ואני פורשת מתפקידי.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫מנהרת הולנד הייתה פקוקה לגמרי.‬
‫מערכת התחבורה שלכם מטורפת בעיניי.‬
‫שני נתיבים?‬
‫מספיק שתהיה בעיה אחת, ושתי ערים מושבתות.‬
‫מר בלנצ'פלאואר,‬ ‫אנחנו באמצע מסיבת עיתונאים.‬
‫גברת קרוז...‬
‫רציתי לומר לך משהו לפני שתעשי את זה. אפשר...‬
‫אפשר בבקשה לצאת לרגע?‬
‫כולם מקשיבים.‬
‫אם יש לך משהו לומר, פשוט תגיד.‬
‫אבל זה פרטי.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אז זה יצטרך לחכות.‬
‫אני מתנצלת על ההפרעה.‬
‫כמו שאמרתי...‬
‫הגעתי להחלטה, ואני פורשת מתפקידי.‬
‫גברת קרוז ואני שכבנו!‬
‫מה נדפק איתך?‬
‫הנה.‬
‫אמרתי את זה.‬
‫עכשיו כולם יודעים...‬
‫והוא לא יכול להשתמש בתמונות המטומטמות ההן,‬
‫שאת נראית בהן יפהפייה.‬
‫לא.‬
‫גברת קרוז ואני...‬ ‫-לא.‬
‫...הפרנו את מדיניות החברה‬ ‫של אפס-סובלנות למערכות יחסים בעבודה.‬
‫אבל מערכת היחסים שלנו לא הייתה בלתי הולמת.‬
‫היא הייתה‬
‫הולמת ו...‬
‫קסומה.‬
‫ניסינו לשמור על מקצועיות.‬ ‫באמת שניסינו, אבל...‬
‫עמד לי רק מלדבר איתה.‬
‫ראיתם אותה. היא שווה בטירוף.‬ ‫-דניאל!‬
‫דניאל, זה היה פרטי.‬
‫יש דברים פרטיים.‬ ‫-סליחה, זה חדש לי. אני לא יודע איפה הגבול.‬
‫עכשיו אני יודע. זקפות זה מוגזם.‬ ‫-כן. כל דבר מתחת למותניים זה מוגזם.‬
‫הבנתי.‬
‫ג'קי. אלוהים, חם פה.‬
‫בחוץ היה קפוא, ופה רותח.‬
‫בואי נילחם בו, ג'קי.‬
‫זה מה שהייתי אומר לך לפני 15 דקות‬
‫אם במנהרת הולנד היו יותר משני נתיבים.‬
‫זה הדבר הכי מטורף שראיתי בחיים.‬
‫היית צריך לנסוע על הגשר.‬
‫את צודקת. את תמיד צודקת. את בלתי מנוצחת.‬
‫אל תתפטרי, ג'קי.‬
‫את טובה מדי בזה.‬
‫הבריטי צודק.‬
‫הוא סוף סוף מדבר בהיגיון.‬
‫היא המוח של העסק הזה. מאז ומעולם.‬
‫ואם היא עוזבת, גם אני עוזב.‬
‫הרשמת אותי.‬
‫גברת קרוז.‬
‫נדרשו לי 30 שנה...‬
‫ועורך דין בריטי מנומס מאוד‬
‫כדי לעמוד סוף סוף על שלי מול האיש הזה.‬
‫תודה, אבא'לה.‬
‫על לא דבר, מותק.‬
‫אלוהים. דיברת אליו.‬
‫סליחה, ברור שדיברת אליו.‬ ‫אני מתנצל, אדוני. סליחה.‬
‫ג'קי.‬
‫אמרת לי פעם תמיד להגיד לך את האמת.‬
‫אז הנה האמת.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫באמת. אני אוהב את האישה הזאת.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫ואני רוצה לעבוד איתך.‬
‫ואני רוצה שנהיה יחד כל יום בשארית חיינו‬
‫עד שנמות ונחזור בתור תולעת וחתולה.‬
‫מסיבת עיתונאים.‬
‫אנחנו באמצע מסיבת עיתונאים.‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬
‫אני לא פורשת מתפקידי.‬
‫השם שלי מתנוסס על צד המטוס,‬
‫עם לוגו שציירתי בעפרונות צבעוניים‬
‫על רצפת המשרד של אבא שלי כשהייתי בת 12.‬
‫ואני אגיד לכם עוד משהו.‬
‫דניאל הוא לא היחיד בעבודה‬ ‫שהייתי איתו במערכת יחסים.‬
‫הייתי במערכת יחסים...‬
‫עם כל העובדים שלי.‬
‫הם המשפחה שלי.‬
‫ומעכשיו אני אוודא שתדעו כמה אתם חשובים לי.‬
‫כי אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫אני כאן כדי להכריז בגאווה‬
‫שאנחנו מתרחבים לדאלאס-פורט וורת'.‬
‫וכל מי שירצה להילחם בי‬ ‫יצטרך עורך דין מעולה,‬
‫כי יש לי את עורך הדין הכי טוב בניו ג'רזי.‬
‫וזה אומר שיש לי‬ ‫את עורך הדין הכי טוב בעולם.‬
‫יאללה, ג'רזי!‬
‫ג'רזי!‬
‫ג'רזי, מותק!‬
‫כן! כל הכבוד, אח שלי!‬
‫תכבי את זה, שץ.‬
‫שץ! תכבי את זה!‬
‫אני עדיין עלולה לאבד את העבודה שלי,‬ ‫את החברה שלי ואת כל מה שעבדתי בשבילו.‬
‫אני לא אתן לך ליפול מהשמיים.‬
‫קיבלתי את המזכר שלך לגבי רומנים במשרד...‬
‫כן. כתוב בו שאין איתם בעיה‬ ‫כל עוד מצהירים עליהם.‬
‫הנה זה.‬ ‫-כן.‬
‫אז... מכיר את הבחור שנראה כמו שדון חתיך‬
‫ועובד בחדר הדואר? מרקוס?‬
‫אני מזדיינת איתו כבר שנה וחצי.‬
‫והוא אבי הילדה הזאת.‬
‫תנשום, ג'ורג'.‬
‫והוא גם היוצר של אורגזמות מרובות.‬
‫אז רק רציתי לעדכן אותך.‬
‫תודה.‬
‫הת'ר ואני התחלנו לצאת.‬
‫זה פשוט נפלא.‬
‫האמת שהלכנו עד הסוף אתמול בלילה.‬
‫לא צריך פרטים.‬ ‫-לא מפריע לי.‬
‫אז היא התחילה לנשק אותי שם למטה.‬
‫ואז עברה לתנועות מעגליות.‬
‫ו...‬
‫מתברר שמעגל הוא הצורה האהובה עליי.‬
‫עדכון מהיר.‬
‫מישהו פרץ למשרד שלי‬ ‫והוריד פורנוגרפיה למחשב הנייד שלי.‬
‫ולמחשב הנייח שלי.‬
‫ולטלפון שלי.‬
‫פיטר ואנס ואני שכבנו במסיבת חג המולד.‬
‫כולם יודעים, רייצ'ל.‬ ‫כולנו שמענו אותך צורחת.‬
‫מותק... זה היה הוא.‬
‫גארי ואני רוצים להצהיר‬ ‫שאנחנו ביחסים אינטימיים בהסכמה.‬
‫בסדר. אז למה לוק פה?‬
‫אני צופה.‬
‫לא יכולנו לעשות את זה בלעדיו.‬
‫תנו לי לנחש.‬
‫באתם להגיד לי שאתם מזדיינים.‬
‫ג'ורג', באנו להגיד לך‬ ‫שאנחנו כל הזמן עושים עבודה כפולה.‬
‫ורצינו עזרה בחידוד הגדרת התפקיד שלנו‬ ‫כדי למנוע חוסר יעילות.‬
‫אלוהים. אני מצטער. סליחה.‬
‫ואנחנו מזדיינים.‬
‫הנה זה.‬
‫זה בסדר לשלוח תמונת זין‬ ‫אם זה לא הזין שלך, וזה ציור?‬
‫אני רוצה לעבוד כאן.‬
‫הנה קורות החיים שלי‬
‫וכמה תמונות עירום שלי.‬
‫עופי מהמשרד שלי.‬
‫אני רק רוצה שתדע‬ ‫שלא עשיתי שום דבר עם אף אחד.‬
‫אבל אני בעניין.‬
‫אתה יכול לרשום את זה? אני בעניין.‬
‫את בעניין, כמו שכתוב כאן.‬
‫אני מבקש שתורידי את הפוסטרים האלה.‬
‫מצצתי לדייב.‬
‫גם אני.‬
‫דייב ירד לי.‬
‫ואתה תוהה למה אני עייף כל כך.‬
‫אבל כולם פה צריכים להיבדק.‬
‫גברת קרוז, מר בלנצ'פלאואר, איך אפשר לעזור?‬
‫שאכריז שלאנשים מותר לעשות קקי‬ ‫ולזרוק אותו אחד על השני בחדר הצוות?‬
‫לא, ג'ורג'.‬
‫רק רצינו, בהתאם למדיניות שלך,‬ ‫להכריז רשמית ש...‬
‫אנחנו מתחתנים.‬
‫לא.‬ ‫-כן!‬
‫אתה מוזמן. כולם מוזמנים.‬ ‫החתונה תהיה בלונדון.‬
‫זה רחוק, אני יודעת,‬ ‫אבל הטיסה על חשבוננו, אז...‬
‫אלה חדשות נפלאות.‬
‫כבעל ואישה, הזוגיות שלכם לגיטימית לחלוטין‬ ‫וסוף סוף מתאימה למקום העבודה.‬
‫כן. חשבתי שתשמח לשמוע.‬
‫מאוד.‬ ‫-תודה רבה, ג'ורג'.‬
‫תודה, ג'ורג'.‬
‫אני מעריך את זה מאוד.‬
‫סוף סוף תוכל לישון בשקט הלילה.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫דלת פתוחה או סגורה?‬ ‫-סגורה.‬
‫תודה, ג'ורג'.‬
‫באבא גנוש!‬
‫- זה עתה נישאו -‬