Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Привіт.
Нарешті зустрілися.
Зменште очікування.
У листуванні я набагато приємніша.
Ну...
Я рада, що ти мене запросив. Нарешті.
Я більше по кардіо. Біля гантелей мене не побачиш.
І я таку вагу не беру. Запросив, бо скоро заробив би грижу викрутасами.
Чому ти переїхав із Лондону в Нью-Джерсі?
Робота тут знайшлася.
Я працюю юристом в «Ейр Круз».
- Я обожнюю «Ейр Круз». Дякую. - Дякую.
- Рейси вчасно, закуски класні. - За нас.
Люблю вашу рекламу.
«Я не лише гендиректорка "Ейр Круз", а ще й пілотеса».
Ненавиджу її.
Їх знімав тато. Він на пенсії, тепер я знімаю.
Найгірше в цій роботі.
У вас чудово виходить.
Ото моя колишня ревнуватиме, що я на побаченні з директоркою «Ейр Круз».
Це не побачення. Це робоча вечеря.
Що ж...
До мене дійшли чутки, що ви самотня,
і я теж... Тепер офіційно.
Найкращі шість місяців.
Що ж...
- Я прийшла обговорювати бізнес. - Вибачте, ви праві.
Повірте, я не хочу говорити про свою колишню.
Добре.
Стейсі.
Чекай. Це ж пониження в посаді.
Не знаю. Займатися міжнародним правом дуже цікаво,
але нині в «Ейр Круз»
я вирішив суперечку між пасажиром і собакою для емоційної підтримки.
Ти щось приховуєш. Дякую.
Серйозно, чому ти поїхав?
- Тебе звільнили? - Ні.
Не стидайся. Я — могила.
Колишній заразив мене коростою, а я нікому не розповіла.
Молодець.
«Ейр Круз» розширюється в «Даллас/Форт-Ворт».
- Це дуже важливо. - Даллас.
І я хочу, щоб лаунж там відображав собор і був схожий на...
Ларрі.
Перепрошую...
Стейсі з Далласу.
Ми там зустрілися.
Ви плачете?
Я не плачу.
- Ларрі! - Вибачте!
Може, поїмо? Замовмо чогось.
Я з'їла протеїновий батончик.
Знаєш, чому я сюди ходжу? Через ці коктейлі.
Смакота, скажи? Текіла взагалі не відчувається.
Але вона там є. Вона точно там є. Може, води замовимо?
Божечко. Це моя улюблена пісня.
Божечко. Я обожнюю цю пісню.
Гарна пісня.
Треба потанцювати.
- Не треба. Точно ні. - Я думаю, треба потанцювати.
Точно ні. Це ресторан, а не дискоклуб.
Ясно. Хочеш сидіти, хтивий песику?
Вибачте. Перепрошую. Таню, будь ласка, благаю.
- О ні. - Боже.
Що за хрінь?
Сядь, або мій хлопець наб'є тобі пику.
- Таню. Вибачте. - Приборкай її.
Для ясності — пику вам не битимуть.
Прошу в усіх вибачення. Я виставлю всім десерт.
От лайно.
І тоді ми перестали спати разом.
Вона думала, що це її вина, але...
якщо чесно...
винен я.
І тепер я мастурбую на неї.
Я дрочу на свою колишню дружину. Це ненормально чи...
З мене досить. Усе.
Перепрошую.
Я чудово провела вечір.
Добраніч, Таню.
Чемний на першому побаченні?
Ти дійсно джентльмен.
Ну...
до зустрічі.
- Добраніч. - Добраніч.
Боже, який сцикун.
Мамо! Я вдома.
Джекі, я хочу ще раз перепросити.
Мені дуже шкода.
Подзвони
Стейсі.
Може, вона теж думає про тебе.
І мастурбує?
Бувай, Ларрі.
ЕЙР КРУЗ
Вибачте.
ОФІСНИЙ РОМАН
Гаразд, Фредеріку, тримай.
Закінчив учора вночі. Віддай м-ру Венсу, коли прийде.
Швидко. Можеш не поспішати, якщо хочеш.
Містера Венса бісять помилки, тож...
Помилок немає.
- Усе добре, Клер? - Ні.
Надворі мороз, у поїзді спека,
тож я впріла в термобілизні.
Поки йшла на роботу, піт замерз.
Тепер у мене висип під колінами.
Ой лишенько.
А ти чим займався вчора?
- Нічим. - Ні, ти чимось займався. То чим?
Чимось особистим.
Наприклад?
Вибач. Мабуть, це різниця в культурі.
Обговорювати особисте з колегою
мені здається недоречним чи грубим.
Тож коли я кажу: «Усе добре, Клер?», я не питаю. Це просто таке привітання.
А я, якщо мене щось запитують, відповідаю.
Бо саме так і ведуть розмови.
Так.
- Ну, наприклад, учора, коли ти... - Доброго ранку.
Коли ти сказала, що в тебе загострення СПК...
Це особисте й стосується особистого життя. Розумієш?
- То що мені казати? - Просто «так».
Я питаю, ти відповідаєш: «Так», і розходимося.
- Але це не так. - У всіх не так. Але ми так відповідаємо.
- Доброго ранку. - Доброго.
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
- Привіт. Як учорашня вечеря? - Жахливо.
- Хто сказав Ларрі, що я самотня? - Це всі знають.
- Точно. - Вибач. Він до тебе залицявся?
- А потім плакав. - Я не можу. Це так бісить.
Люди не вміють розмежовувати роботу й особисте життя.
Крім тебе, бо в тебе робота й лише робота.
Мені зараз ніхто не потрібен. Я зосереджена на роботі.
Я тебе розумію, сестро.
- Боже мій. - Ну все.
Я знаю, що не маю питати, але як ти взагалі ходиш?
Тобі справді не можна питати. Прошу.
- Ні. Ти. - Це твоя компанія. Добре.
Серйозно. Тобі б уже вдома бути. Чи в лікарні... народжувати.
Поїду туди, коли це почнеться, а наступного дня повернуся на роботу.
Ти жартуєш? У нас є декрет. Я хвилююся за тебе.
- Агов, Маркусе. - Так?
- Занеси це юристам. - Міс Круз.
- Так, біжу, міс Блум. - Дякую.
«Біжу, міс Блум»?
Ти готова до допиту?
- Нервуюся. - Ні. Це пусте.
Якщо найбільша авіакомпанія на планеті когось не судить, у них стояк падає.
- Сідні! - Що?
Обережно. Двері відчинені.
- Це правда. - Бляха-муха.
Усе буде добре. Венс їх знищить.
- Так? - Так. Я б купила квиток на це.
Пітер Венс цих покидьків у порошок розітре.
Ґандерсоне. Це Пітер Венс.
Що це за хрінь про перенесення допиту?
Пітере, вибач.
- Та пішов ти! - Пітере...
Слухай, мудаче.
Якщо це єдиний час у розкладі вашого гендиректора,
- я йому теж дам прочухана. - Ти не... Пітере.
Так. Я це можу, бляха.
Перевір пошту, ідіоте.
Знаєш що?
Я можу... Ти там?
Що таке?
Не знаю, чи то яловичина, чи чоризо, але...
- Усе добре, Клер? - Ні, зовсім ні.
Містер Венс подавився бурито на сніданок.
Божечко. Бурито можна їсти на сніданок?
- Як шкода. Як він? - У нього трубка в горлі.
Він показує, що подасть у суд на фургон за надто велику ковбасу.
- Це він? Ви Бленчфлауер? - Так, Деніел Бленчфлауер.
Генерал вибув. Час підключити полковника.
Венс каже, що ви крутий, тож допит «Фелкон Ейрлайнз» на вас.
- За п'ять хвилин — в офіс міс Круз. - Буду.
- Чого ви так на мене дивитеся? - Ти зустрічався з міс Круз?
Ні, Рейчел. Я ще не мав такого задоволення.
«Задоволення»?
Тобі подобається почуватися дурнем?
Вона сувора. Не базікай.
Але й не мовчи. Говори рівно стільки, скільки треба.
І не хвали її туфлі. Це була найгірша поїздка в ліфті в моєму житті.
Вона любить лаванду. Старайся пахнути лавандою.
Вона ненавидить звук дихання. Не дихай. Але якщо дуже треба,
швидко вдихни через кутик рота, отак.
- Проходьте. Вона вас чекає. - Дякую.
Щасти вам.
Дідько лисий.
Ви дуже...
надзвичайна.
Ви...
сяєте, ви...
Овва.
Ви — новий юрист?
Так. Даруйте. Це я, Деніел Бленчфлауер.
Гарні туфлі.
Бляха.
Сідні!
Так?
- Це він? - Так. Це...
Бле... Я вже забула.
- Бленчфлауер. - Бленкпаудер.
- Бленчфлауер. - Я так і сказала.
Допит можна відкласти?
Ні. Це буде підозріло.
Міс Круз, запевняю вас: я цілком здатний і радий
допомогти з тим, із чим вам потрібна допомога.
Зі взуттям чи юридична... Певно, вам більше потрібна від мене юридична. Від мене.
- Гарного дня, мем. - Дякую.
Доброго ранку. Деніел.
- Ванесса. Дуже приємно. - Навзаєм.
Гаразд. Почнемо.
Міс Круз, чотири місяці тому, 25 липня,
«Фелкон Ейрлайнз» уклала усну угоду з аеропортом «Даллас/Форт-Ворт»
про придбання 10 виходів.
- Ви про це знаєте? - Так.
Але 26 липня, наступного дня,
ви полетіли до Далласу на приватному літаку «Круз Один»,
щоб зустрітися з Чарльзом Джонсоном — головою ради аеропорту.
І після вечора разом
містер Джонсон просто передумав
і вирішив віддати виходи, які вже віддав «Фелкон Ейрлайнз», вам.
- Усе так? - Так.
Розкажете, що сталося того вечора між вами й містером Джонсоном?
- Ми повечеряли. - Ви кудись ходили після того?
До вашого готелю?
- До нього? - Ні.
Може, до банкомата?
Ви знаєте, що м-р Джонсон за кілька днів після того купив човен?
То що? Я його підкупила чи переспала з ним?
Ви скажіть. Ми зібралися це з'ясувати.
Мені треба порадитися.
Міс Круз, ще не час перерви.
- Що ви, бляха, робите? - Що я маю робити?
Венс би боровся за кожне слово, що виходить із його діри в пиці.
- Заперечуйте! - Не буду.
- Заперечуйте. - Ні.
- Так. - Міс Круз.
- Заперечуйте, або звільню. - То звільніть.
Я знаю, що не справив гарного першого враження,
але ви сяєте, і у вас чудові туфлі.
У мене це не вперше.
Що ж, ви...
бляха, покажіть мені щось там.
І нарешті, міс Круз,
після вечора з м-ром Джонсоном
ви зустрілися на сніданок наступного ранку. Це так?
Ми пили каву. Не снідали.
Гаразд.
Каву.
Дякую за все, Джекі.
З нею в мене все. Зробимо перерву перед допитом Баттена?
Ні. У мене лише кілька запитань. Це не надовго.
Отже,
для протоколу.
Ви Вільям Баттен, генеральний директор «Фелкон Ейрлайнз».
- Так, але можете звати мене Білл. - Чудово.
Отже, Білле...
схоже, ви багато знаєте про час, який міс Круз провела з м-ром Джонсоном.
Гадаю, так.
Ви знаєте, коли вони пішли на вечерю.
Ви знаєте, де вони вечеряли.
Знаєте, що вони їли?
Вона — філе, він — чилійського морського окуня.
Так.
Отже, запитання дуже просте.
Звідки ви це знаєте?
Цю
інформацію мені надала
цікава особ... зацікавлена сторона,
яка випадково дізналася про...
факти.
Вибачте. Я не зрозумів. Ванессо, прочитаєш іще раз?
- Це не... Не треба. - Треба. Він попросив. Це моя робота.
«Е-е... цю інформацію мені надала е-е... цікава особа,
зацікавлена сторона, яка випадково дізналася про е-е...
факти».
- Так він сказав. - Дякую, Ванессо.
Мені цікаво.
Хто ця зацікавлена сторона?
Пол. Пол якось там. Забув.
- Пол Гантінґфорд. - Так.
- Асистент м-ра Джонсона. - Так.
- Ви його підкупили чи переспали з ним? - На цьому все. Вибачте, що перериваю.
- Перерви у визначений час. - Так, ми зв'яжемося.
Уже.
- Дякую, Венессо. - Дякую. Молодець, Деніеле.
- Гезер? - Так, міс Круз?
Поклич містера Бленчфлауера, будь ласка.
Зараз.
І можеш уже йти додому.
Добре, на добраніч.
Дякую.
Міс Круз?
Зачиніть двері.
Сідайте.
Це те, що я люблю найменше,
але...
вибачте.
Ви вже закінчили речення?
Ні.
Я ненавиджу перепрошувати, тож, будь ласка, просто прийміть це.
- Добре. - Ви сьогодні чудово попрацювали.
Я ознайомився зі справою.
Ви прочитали все це на випадок,
якщо ваш бос подавиться сосискою вранці перед допитом?
Ви здивуєтеся, скільки висококласних адвокатів
давиться шматками ковбаси. Цифри вражають.
Ну...
Приємно зустріти того, кому не байдуже. Це рідкість.
Для більшості людей робота — це те, що треба терпіти до вихідних.
Але для мене
це найкраща частина.
Розумію.
Дякую за те,
що ви один із нас.
Будь ласка.
- Мені дуже шкода. - Що за хрінь, бляха?
- Запевняю, я не навмисно. - Валіть звідси на хрін!
Так, звісно. Боже, вибачте. Я все поясню.
Це спричинили різні стимули чи стимул... Неважливо.
Чому він іще тут?
Не знаю, і хочу, щоб він упав, і піду звідси. Мені дуже шкода.
Бляха.
Холера ясна!
Усе добре, Деніеле?
Я довго не виходитиму зі свого кабінету. Можливо, кілька тижнів.
Усе гаразд? Що таке?
Може, стане легше, якщо розповіси.
Це мої справи, Клер.
Мої особисті справи.
Міс Круз хоче бачити вас у своєму кабінеті.
І чому ти одразу не сказала?
Бо ти ще не образив моїх почуттів.
- Ви хотіли мене бачити? - Ні.
- Ясно. - Він мене питав.
Заходьте. І зачиніть двері, м-ре Бленчфлауере.
Оскільки Пітер у лікарні,
я хочу, щоб ви взяли щоденні операції юрвідділу на себе.
Тобто, якщо ви...
хочете.
Звісно.
Я не буду занадто...
твердим.
Добре, дякую. Можете...
- Зачините за собою двері? - Ні, залиштеся.
Сідні, закінчимо це пізніше.
Точно?
Я хочу поговорити з м-ром Бленчфлауером.
Ага. Добре.
- Ти молодець. - Дякую.
- Може, я допоможу вам... - Ні.
- Не треба. - Жартуєте? Це що, 1952 рік?
Може, пересування передом по кабінету буде швидшим.
- Двері зачинити? - Зачини, будь ласка.
- Не зачиняти? - Зачини.
- Знаєш що? Я зачиню. - Дякую.
- Сідайте, будь ласка. - Дякую.
Отже, надалі
я сподіваюся, що ми зможемо працювати разом без жодних
інцидентів.
Звісно. Іще раз перепрошую за...
Це позаду.
- Забудьмо. Добре. - Прошу.
Сподіваюся, ви знаєте, що я ніколи б не допустив чогось такого,
навіть якби у вашій компанії
не було політики нетерпимості до службових романів.
Не гадь там, де їси.
Це правило капітана Джека. Мого батька.
Я добре знаю відомого капітана Джека Круза.
Герой війни.
Підприємець.
- Чудовий оповідач. - Це він.
І досі в раді директорів.
- Це лише формально? - Ні.
Він досі ходить на кожні збори ради.
Інакше мене б уже замінили якимось випускником Ліги плюща.
Але ж у вас усе чудово?
Так. Це правда.
Але вони бачитимуть у мені лише татусеву донечку.
Це прозвучало...
без роздратування.
Якщо ми вже не побачимося, хороших вихідних.
- Ні. - Бувайте.
- До понеділка. - Так.
- Чекатиму. - Я теж.
- Тобто... На роботі. - На роботі.
- Шануйтеся. - Так, шануйтеся.
Дякую.
Усе гаразд?
- Можна спитати? - Так.
Міс Блум досі на мене витріщається
й гладить свій живіт, як лиходій з Бонда — кота?
Так.
Це поганий знак.
Ясно.
- Щасти, друже. - Дякую.
Сповільнився, а тоді
повернувся на поле й пройшов повз Ковачича.
Дуже вправно.
Меддісон — на Порро, продовжує підбирати передачі. Дуже добре!
Іди додому. Сьогодні субота.
Якщо ти тут, то і я тут.
Гаразд. Дозволь прояснити:
коли народиш, ти візьмеш тиждень декрету, еге ж?
Якщо можу лежати в ліжку, то можу й за столом сидіти.
Багато хто так каже, поки не народить.
Я не буду такою людиною! Вибач, що кричу.
Я зробила штучне запліднення, щоб уникнути клопотів стосунків.
Тож у моєму домі буду я і моя армія нянь.
Боже, і...
дитина.
Можеш передумати в той день.
Поки ти не пішла. «Фелкон Ейрлайнз»...
Бляха-муха!
Ми досі не знаємо,
як цей клятий суддя оцінить цей дурний позов.
Так, Деніел каже, що це сміховинно легковажно й усе буде добре.
Ясно.
Знаєш, того...
Того вечора...
після допиту...
Що?
- Нічого. - Що відбувається? Джекі?
- Нічого. Іди додому. - Жінко... Джекі!
Тобі не страшно тут із нею?
Це моя сестра.
І вона прикута до столу.
Обережно.
«Вона моя сестра. Вона прикута до столу».
Звідки ти? З Букінгемського палацу?
Я маю так говорити, Ліззі.
Не можу ж я в суді сказати: «Заперечую, довбню».
То...
- Що в тебе з дівками? - Абсолютно нічого.
Я хвилююся за тебе.
Ти так давно не шпекався. Яйця, певно, як кавуни.
Яйця так не пухнуть. Краще про себе подбай.
Я ніколи стільки не трахалася. Клянуся, це через акцент. Дівки пруться.
Іноді я й не вдягаю штани.
- Елізабет. - Деніеле...
повертайся додому.
Мені не потрібна нянька в особі брата.
Ти нікого тут не знайдеш. Американки не у твоєму смаку.
Що таке?
Нічого.
Щось, курва, було.
Нічого.
Байдуже. Мені дехто подобається, але ми не можемо бути разом.
Занадто велика тушка?
Ні, Ліззі.
Волохатий живіт?
Ліззі.
- Це я, збоченцю? Я твоя сестра. - Ліззі, це моя начальниця.
- Гарна? - Не в цьому річ. Вона
розумна.
Активна.
Вона така...
Вона неймовірна.
- А гарна? - Ми потисли руки — і я збудився.
Це було жахливо.
Чорт забирай.
- Запроси її на побачення. - Не можу.
- Там, де їдять, не гадять. - Я гажу. Я гажу там, де їм.
Де сплю, читаю книжки, дрочу.
Я не можу.
Справді, не можу.
Я знаю, що етика — не твоє, Ліззі, але мене позбавлять ліцензії. Я...
Я втрачу візу.
Я не поїду без тебе.
От ідіотисько.
Ідіотисько тут ти.
Обережно.
Ось і він.
З поверненням, Пітере. Ти пошкодив ноги?
Ні. Рейчел, я пішов із лікарні, не дочекавшись виписки.
Тобто якби я впав,
то був би зобов'язаний подати в суд на авіакомпанію,
а цього не станеться.
От халепа.
З поверненням, Пітере. Як ти?
Фантастично. Я розорив покидьків, а тоді забрав їхній фургон із їжею
як ще одне «пішли ви» за те, що мало не вбили мене.
- Це був хороший день. - Чудово.
Хочеш дізнатися новини про «Фелкон Ейрлайнз»?
Не треба. Я доб'юся, щоб цю маячню відхилили
такою великою ухвалою, що суддя нею вдавиться.
- Якщо можна, я не певен, що це... - Стій, цуценятко.
Я сам розберуся.
Великий пес повернувся.
Дуже добре... Гаразд.
Це не припиняється. Ясно. Добре.
Я в захваті!
Що це за хрінь?
Це шалений 200-сторінковий документ Венса, який закликає суддю відхилити позов.
Що він зробив? Знайшов усіх чоловіків, з якими я зустрічалася?
Гадаю, він хотів скласти модель поведінки,
за якою ти не займаєшся сексом, що й справді так.
Тебе штучно запліднили.
Я трахаюся.
Ясно.
Джекі, останній хлопець, який присягнувся, що ви трахалися,
був чотири роки тому?
Це ж неправда?
- Я зайнята. - Моє бідне дитя.
- Ви хотіли мене бачити? - Ні.
- Він мене спитав! - Гаразд.
- Ви це читали? - Двічі.
- Чому двічі? - Це моя робота.
Як би це не було принизливо,
гадаєте, це спрацює?
- Це запитання до м-ра Венса. - Ні, ви працюєте на мене. Не на Пітера.
Скажіть, що думаєте. Правду.
Це величезна помилка.
У нас були чудові аргументи, які не ґрунтувалися на тому, що ви...
Давно без мужика.
- Овва. - Я хотів сказати «надзвичайна скромниця».
- Гарно. - Черниця поневолі.
- Ще гірше. - Перебірлива королева.
Дякую.
Співчуваю.
Що?
- Ви трахаєтесь? - Ні!
Джекі, зараз суд з'ясовує, спала ти зі своїм діловим партнером чи ні.
Мені це добре відомо.
Трахнеш колегу — утратиш компанію.
- Чорт. - Ми не спимо разом.
Рада шукає приводу тебе вигнати. Не давай їм його.
Сідні! Є завірені показання, що я ні з ким не сплю!
Добре. До того ж він тобі не рівня.
Це якби Єлена Троянська спала з містером Біном.
Мені дякувати?
Що робитимемо з Венсом?
Мені байдуже. Уперед.
Ага, до зустрічі.
Ми йдемо на суд.
Боже.
Справами «Фелкон Ейрлайнз» відтепер керуватиме Деніел.
Ні, так не можна.
- Пітере. - Ти не можеш мене понизити!
Я вклав у цю авіакомпанію надто багато зусиль і шлюбів.
Спокійненько.
Я впораюся із цією справою.
Я виграю цю справу для тебе або звільнюся.
Боже.
НАРАДА: ВІДСТАВКА ВЕНСА
Доброго ранку. Деніел Бленчфлауер.
Доброго ранку, Деніеле.
Це я, Джекелін Круз.
Так, ви в мене підписані. Добре, що у вас не вкрали телефон.
Чим можу допомогти?
О 8:00 екстрене засідання ради щодо Пітера Венса. Ви потрібні там.
- Звісно, я там буду. - Добре. Дякую.
Добре.
Бувайте.
Па-па.
Це все просто смішно.
Пітер Венс — мій давній друг.
А ще до біса хороший юрист.
І він облажався.
Ви всі читали його документ,
деталі якого були... геть неправдивими.
То ви просто замінили Пітера Венса якимось новим хлопцем?
Деніел Бленчфлауер.
Хлопче, коли я говоритиму з вами, ви знатимете.
Про це свідчитиме зоровий контакт.
Попри нещодавній приїзд, містер Бленчфлауер
підходить найкраще. Я так вирішила. Я директорка.
Як забажаєте, міс Круз.
Ваше поспішне емоційне рішення викликає сумніви,
що ви правильний кандидат.
От чорт.
Вчасно я на розбірки прийшов.
Капітане Джеку.
Ола, Франциско.
- Шановні, доброго ранку. - Доброго ранку.
Ґордіто, як ти?
Тату.
Ґордіта — «маленька красуня»?
-«Маленька товстунка». - Господи.
Чому ти замінила Венса на того, хто ще не облаштувався у своєму кабінеті?
Це все?
Рада не задоволена моїм рішенням.
Ми працюємо на них, а не навпаки.
Джеку, нам не подобається це рішення,
і ми не любимо, коли нас не питають.
Розумію.
Ґордіто, ти вчинила, як вважала за потрібне,
але тепер час бути розсудливою.
Якщо хочеш, хлопець може бути другим юристом, але Пітер — головний. Це важливо.
Я знаю, як Пітера цінують у цій компанії.
Я не хотіла, щоб він звільнявся.
Тоді подзвони йому й перепроси.
- Бум. Справу зроблено. - Джеку.
Вибачте, що ми повертаємося до цього,
але ми вважаємо, що час залучити досвідченого директора.
Час щось змінити.
Зараз зовсім не час.
Деніел Бленчфлауер.
Я намагався представитися раніше, але ви були... грубими.
Пітер Венс — хороша людина,
яка зробила жахливу помилку.
А я...
Я надто кваліфікований для цієї роботи.
Я як Джуд Беллінгем, що грає правим захисником у вашій пивній команді.
Футбол. Європейський.
Пивній команді?
Джуд Беллінгем...
- Чудовий півзахисник. - Дякую.
Міс Круз ухвалила правильне рішення, як і всі інші рішення, які принесли вам
багато-багато мільйонів фунтів. Чорт. Доларів. Я справді дуже хороший.
На вашому місці я б довіряв її рішенням,
поки вона не здивує нас усіх поганим рішенням.
Дякую.
Можна сказати, що я не люблю цього чоловіка,
Боже, зовсім.
- Дякую, Сідні. - Але я з ним згодна.
Міс Круз знає, що робить.
А я знаю, що сперечатися з вагітною жінкою не варто.
Тож поки що залишаємо Ґордіту й британця. Так?
Так.
- Добре, так, я думаю... - Добре.
Слід обговорити прямі експлуатаційні витрати на цей термінал у Далласі.
Це додатковий великий флот,
тож нам потрібно врахувати пілотів, бортпровідників,
контракти на обслуговування літаків і, звісно, страхування флоту.
Що ви казали?
- І... - Ви двоє!
- Доброго ранку. - Доброго.
Перепрошую.
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
Дякую вам. Не варто було.
З днем народження, Генрі.
За найкращого хлопця у світі.
- Ти крутий, Генрі. - Так!
З днем народження.
Ти така піська!
Твоя черга.
Це був комплімент.
Це не комплімент. Не можна так казати.
Тут не можна.
Джордже, я це розумію, але зрозумій і ти: у мене на батьківщині це не погане слово.
Бабагануш!
- Ми постійно кажемо «піська». Постійно. - Ясно.
Отримуєш штраф за паркування — кажеш: «От піська».
Приклади зайві.
А коли зустрів давнього друга — «Ах ти піська!»
Бо ти його любиш. Якщо улюблена команда забила гол — «Ну ви піськи!»
Боже!
Або якщо миша пробігла кухонним столом — «Піська нахабна».
Заспокойся.
Так ми переживаємо п'ять стадій горя.
Піська!
Піська.
Чесно, Джордже.
- Я не піська. - Годі!
Годі!
Мені хочеться стати на коліна й благати тебе
більше не казати цього в офісі.
Я напишу на тебе скаргу, бо це вже занадто.
- Розумію. - Ага.
Дякую, Джордже. Ти хороша...
людина.
Боже.
- Поки я тут... - Ще не все.
- Наша політика нульової терпимості. - Так.
Вона якась трохи
нереалістична.
Важко заборонити людям подобатись одне одному.
І якщо стосунки були за згодою і поведінка залишалася професійною...
Ага.
...це ж нормально, ні?
Ні.
- Деніеле. - Міс Круз.
Гарного дня.
І вам гарного дня, сер.
Джордже, маєш хвилинку?
Міс Круз. Так, звісно. Вітаю.
Отже, ця
політика нульової терпимості.
Так.
Вона якась трохи
нереалістична.
Хороша й погана новина.
Погана новина: вас знову викликають на допит.
Гарна: це інший позов.
Пасажир, якого ми зняли з рейсу, подав на тебе до суду,
і суддя наполягає, щоб ти приїхала до них і виділила на це два дні.
Ні.
Це в Домініканській Республіці, де зараз 30 градусів.
Коли виліт?
- Я полечу на «Круз Один». - Добре.
Два дні в раю. Ти заслужила як ніхто.
Кого хочеш із юристів?
Мабуть, візьми Рейчел.
- Рейчел підійде. - Вона найкраща.
- Рейчел найкраща. Я її люблю. - Так і є.
Деніеле.
Вибачте.
Ви запитуєте, чи слід взяти мене?
Чи про те, чи слід взяти Рейчел?
- Мені байдуже. - І правильно.
- Ти б чудово впорався. - Чудово впорався б.
Боже. Усе зробить.
- Рейчел теж. - Цілком згоден.
- Ще одне розумне рішення. - З нею весело.
Але ж Деніел — король допитів, так?
- Не знаю. - Король?
- Він — топ. - Виграє.
Так.
Так. Звісно. Так.
Я от думаю: з новими обов'язками Деніела
це завдання може не відповідати його здібностям.
Слушна думка. Може бути незручно.
- Буде незручно? - Він і так багато робить.
- Знаю, але... - Як у відпустку.
Ми не надто переймаємося?
Ти маєш рацію.
Ви сказали, і я зрозумів, що це так.
Дивно, що ми досі це обговорюємо.
- Мені байдуже. - Беру Деніела.
Я буду радий поїхати. Радо поїду. Я...
- Не проти поїхати. - І я не проти, щоб ви поїхали.
- Гаразд. - Гаразд.
- Який жах. - Далі.
Деніел і Джекі поїдуть у Домінікану. Далі.
Перепрошую, сер.
Що таке, брате?
Це «Круз Один»?
«Круз Один»...
Літак, з якого все почалося.
Боже. Це ж іграшковий літачок.
- Дякую. - Ага.
Вітаю на борту.
Ви керуватимете ним?
Ви ж знали.
Я не лише директорка «Ейр Круз», а ще й пілотеса.
Зізнаюся, я думав, що це просто піар-хід
і ви не керуєте літаками.
Але серйозно...
ви справді це вмієте?
Уже давно.
Але я постійно користуюся симулятором.
Хоча, чесно кажучи, думаю, що його могли спростити, бо я бос.
- Бляха! Боже. - Ой!
Вибачте. Завтикала.
Полетіли.
Ми летимо!
От лайно!
Вітаю. Це ваша капітанка.
Час польоту — чотири години.
Трохи довше, якщо трапиться погана погода.
Ви можете сидіти весь політ там або приєднатися до мене тут.
Ні, я не хочу відволікати.
Зосередьтеся на тому, що робите.
Я нічого не чую.
Якщо хочете поговорити, надівайта навушники.
Привіт.
Це ви й капітан Джек?
- Так, перший самостійний політ. - Самостійний?
Мені було 13 років.
Що?
Я навчилася літати, сидячи в нього на колінах.
Іноді здається, що більше часу ми проводили тут, аніж на землі.
А потім ми зрозуміли, що, якщо посадити ззаду багатія,
то можна покрити бензин і ремонт.
Овва.
І з цього виросла ціла авіакомпанія.
Дивовижно.
То як ви потрапили в юриспруденцію?
Я хотів, щоб мене ненавиділа вся планета, а в дорожнього інспектора мала платня.
Це ваш симулятор таке втнув?
Даніеле, я справжня пілотеса.
Я літала в значно гірших умовах.
Я пережила хуртовини, грози та урагани.
Усе на світі.
Боже, це...
Глянь на мене.
Я витягну тебе.
Я не дам тобі впасти з неба.
Остання фраза звучала гірше.
Дякую, міс Круз.
Клич мене Джекі.
Джекі.
Міс Круз, як ви знаєте, мого клієнта суворо засудили
- і без суду... - Вибачте.
...у соцмережах у дописі з...
- Вибачте. - Вибачте.
Будь ласка.
...відео, яке повністю неправильно показало,
чому моя клієнтка помочилася на двері кабіни.
Вечеря?
Що ти сказав?
- Неважливо. - Ні, я не почула, що ти сказав.
Я не відповідала на те, що ти сказав.
Нічого. Забудь. Вибач.
- Повечеряємо? - Так.
- Буенас. - Буенас.
Що вам принести випити? Пінью коладу?
Ні, дякую. Ні.
Але я візьму махі-махі, а замість овочів картоплю фрі.
А мені стейк,
але замість картоплі овочі. Ґрасіас.
- Можемо помінятися. - Так.
Так.
Ідеальна пара.
- Ні, це робоча вечеря. - Ні. Прошу.
Робоча вечеря.
Але знаєте що? Лише один напій.
- Один напій. - Так.
- Дос пінья колада. - Добре.
Пінья колада.
- Вона класна. - Це весело.
Отже...
Робота.
Так?
Ґрасіас. Ні.
Так.
Ні.
Я буквально твоя начальниця.
Гаразд, ходімо.
Так! Уперше!
Неймовірно.
Я непереможна.
Я колись любила цю пісню.
Це ж хітяра.
Потанцюймо.
Ходімо.
Не кажи, що ти з тих, хто ніколи не танцює.
Я намагаюся чинити правильно.
Але ми просто танцюємо!
Бляха.
Гаразд.
Я хочу тримати тебе за руку
Я хочу вдихнути правду
Я дивлюся на тебе й не бачу нічого
Я дивлюся на тебе, щоб побачити правду
І зникаю в тобі
Дивно, що ти ніколи не знала
З тобою дуже класно працювати.
І я не хочу все зіпсувати.
І зникаю в тобі
Я відчуваю те саме.
Дивно, що ти ніколи не знала
Як твій адвокат, я мушу нагадати, що...
через політику твоєї компанії...
я рекомендую...
- Замовкни. - Прийнято.
Що ж,
це було
несподівано.
Ти зазвичай такий спокійний і ніжний.
Я не знаю, що сталося.
Зазвичай я лежу нерухомо й весь час перепрошую.
Ага, аякже. Ну,
нова поведінка тобі пасує.
- Можна дещо сказати? - Так.
Це було саме так, як я уявляв.
Не те щоб я думав про це кожну секунду кожного дня на роботі...
Ні, звісно, ні. Я теж.
- Обслуговування номерів! - Сніданок.
- Там хтось є? - Іду!
Йду. О чорт!
- Вітаю. - Вітаю.
Не звертайте увагу на мого ледачого чоловіка.
- Він тільки встав. - Без осуду.
Я всіляке бачила.
Оргії, самогубства, порно, пологи,
півнячі бої, обрізання — усе.
- Кави, мій янголе? - Так. Ти знаєш, яку я люблю.
Так.
Я дала вам більше бекону.
Кажуть, від нього рак, але життя одне.
- Дякую. - Так, прошу.
Я заплачу.
Божечко. Я можу йти на пенсію. Дякую.
Дякую. На все добре.
- Дякую. - Усе гаразд?
Між вами дійсно щось є.
- Я серйозно. - Дякую.
- Так. Гаразд. Добре. - Нам приємно.
- Цього не було. - Так.
- Так? Тобто... - Так.
- Я не можу. І ти не можеш, тож... - Ні.
Не можна.
Так.
І ще:
більше цього не буде.
Звичайно.
Я подзвонила орендодавцю, але він не зможе прибрати запах, поки не з'ясує...
Добрий день, міс Круз.
Добрий день, Клер.
Перш ніж підписати, я хочу, щоб ви його перевірили.
Звісно. Із задоволенням.
ПОВЕЧЕРЯЄМО СЬОГОДНІ? У МЕНЕ?
Так, думаю, підійде.
Супер.
- Можеш видихнути, Клер. - Дякую.
Що відбувається? Чому ти в юридичному?
І всміхалася. Чому ти всміхалася?
У тебе забагато справ, щоб хвилюватися про кожен мій крок...
Вибач. Ходімо на ліфт.
Я цілком здатна піднятися сходами.
Гаразд.
Може, усе ж поїдеш додому?
Ти поводишся дивно, відтоді як повернулася з Домінікани.
Я тебе наскрізь бачу.
Що таке?
Що?
- Оце. - О! Це...
Це мій танець радості від їжі.
Он як.
Хіба не всі танцюють, коли їжа смачна й вони щасливі?
Мали б.
Я починаю розуміти, чому тобі подобається їсти на холоді.
Так. Я люблю стежити за конкурентами.
Я виросла, дивлячись на це місто,
думаючи: «Колись я стану достатньо крутою, щоб бути там».
Та пішли вони.
Мангеттен тебе не вартий.
І мені тут подобається.
У Нью-Джерсі?
Це найкрасивіше місце на Землі.
- Дякую. Де туалет? - Перші двері праворуч.
Добре. Я на хвильку.
Ліворуч!
Я мала на увазі ліворуч!
Бляха-муха!
Ну все. Не...
Забудь про це. Це пусте.
- Вибач. Якщо ти не проти. - Усе гаразд.
Я...
Що за хрінь?
Це жарт.
Це все жарт. Я люблю британські речі.
Бо мій батько служив там, коли я була мала,
я постійно туди їжджу й щоразу
купую щось в аеропорту.
І з часом у мене назбиралося багато британських штучок,
і Сідні сказала: «Тобі треба кімнату з британськими речами».
Тож я зробила її як жарт, і...
Там не можна сидіти. Вибач.
- Це для королівської сім'ї. - Даруй.
А потім на кожен день народження і Різдво
Сідні дарувала британські штучки,
бо це було дуже смішно — мати британську кімнату...
Як жарт.
Тож...
ти маєш слабкість до британців?
Я твій... фетиш?
Зовсім ні.
Це весело. Це... Це... нічого!
Це... не фетиш. Це не фетиш.
Це протилежність фетиша.
Це не жарт, так?
Не хвилюйся.
У мене фетиш на владних жінок з ідеальними дупами.
Ти знаєш, що треба робити, так?
Розказуй.
Ти маєш стояти струнко
й не рухатися...
що б я не робила.
Чорт.
Ти маєш захищати королеву.
Капелюх хай буде.
Як скажете, мем.
Ти віриш у реінкарнацію?
Оце так.
Мабуть, я зробив щось круте в минулому житті, щоб бути тут із тобою.
Мабуть, я був...
Ганді чи кимось таким.
Боюся, що в наступному житті буду черв'яком,
бо має ж бути баланс.
А ти?
Я хочу стати кішкою.
Знаєш, просто валятися весь день і шукати сонячне місце.
Бути злою і холодною до господарів, коли їм щось треба.
Ти була б чудовою кішкою.
Так, безперечно.
Ти був би дуже сексуальним черв'яком.
Дякую.
Бляха!
Ти віриш у чари?
Типу... в Ґандальфа?
Ні, у чари. Типу...
у долю, призначення, щось таке.
Відколи я вперше зайшов до твого кабінету, я вірю в усе.
Два, будь ласка.
А ти?
Я вірю, що ти намагаєшся повернутися в це ліжко.
Виходить?
Мов чарами.
Ти віриш у кохання?
До недавнього часу — ні.
Тож, гадаю, ми це зробимо.
Безперечно.
Гаразд, але в офісі жодних фіґлів-міґлів.
В офісі — ніколи.
Я серйозно. Якщо нас спіймають, це може знищити все, що я побудувала.
Твоє дітище.
І це було б так вульгарно.
Дуже вульгарно.
Гарного дня, Джекі. Міс Круз.
Джекі підійде. Усі так кличуть. Бувайте.
- Бувайте, Джекі. - Бувайте, Джекі.
- Я ніколи не називав її Джекі. - Вона не Джекі.
Мені буде важко перевершити це, коли побачення влаштую я.
Ну, коли десятиліттями возиш мільйонерів, відкриваються гарні місця.
Боже, у мене стільки піску в дупі.
Перевернеш мене — можна звіряти час.
Ти дуже дивна.
О, дякую.
Ні, я про те,
що на роботі тебе бояться.
Вони розповідають про тебе страшилки.
Чому ти не покажеш їм себе?
Справжню себе. З піском у дупі.
Не знаю. Я...
Колись я так і зробила.
І вийшла за нього.
А потім він вибрав секретарку.
Увесь офіс знав, і це було жахливо.
Тож я...
Мабуть, я закрилася в собі й не відкриваюся.
А ти? Ніколи не одружувався?
Ні.
Чому такий, як ти, не осів?
Жодних драм.
Усе як у всіх.
То куди тепер?
У нас цілі вихідні. Можна махнути в Пуерто-Рико, Маямі...
Якщо ти мовчатимеш, я можу злітати з нами на Кубу.
Чорт. Не можу.
У мене завтра зранку справи.
Що саме?
Особисті справи.
Я можу приїхати завтра вдень. Полетимо куди завгодно. Просто
я маю повернутися нині.
Гаразд.
Усе добре?
Так.
Просто маю дещо зробити.
Це особисте.
Ясно.
Тоді більше не питатиму.
Дякую.
Ти її шпекнув, еге?
Лише цим і займалися. У мене член болить.
Так!
Уважуха.
Добридень.
Вам допомогти?
Можна.
Як у вас справи?
Стене?
- Ви знаєте моє ім'я? - Звісно.
Так. Деніел сказав попросити Стена.
- Ви ж знаєте Деніела. - Знаю Деніела.
Так. Ну, я прийшла зробити те саме, що й Деніел.
Прийшли до його сестри?
Його сестри?
Так!
Вас немає в списку. Ви маєте бути в списку.
Так. Без проблем.
Я піду. Дуже дякую. Відчините двері? Дякую.
Не переймайтеся. Якщо знаєте Деніела, усе гаразд.
Не хочу завдавати клопоту. Просто натисніть кнопку.
Усе добре. Підпишіться тут.
Гаразд.
Привіт.
Джекі Круз.
- Так, звідки ви... - Вона все знає.
Брат не сказав, куди він зникає,
тож ти за ним стежила.
Ти просто божевільна.
Мені подобається. Сідай. Джо, принесеш нам кави?
Ні, Ліззі.
Це я кажу тобі, що робити.
Коли мене арештували, він усе кинув. Кинув класну роботу, приїхав сюди.
- Я була б у камері смертників. - У камері смертників?
Я відрубала чуваку голову мачете.
- Ой! Боже. - Так.
Чорт забирай.
Чому?
Не подобався, піська.
Вибач. У нас це не лайка.
Так, Деніел мені казав.
Суть у тому, що мій брат — чудовий адвокат.
Замість смертної кари, я тут із шикарними кралечками, від яких відбою нема.
Це так... Це добре.
- Він хороший. - Так.
Не ображай його, ясно?
Так...
Звісно. Усім серцем клянуся...
Я не хочу вмирати.
Ну, вип'ємо за це.
За це.
Овва! Боже.
Що ти тут забула?
Ти...
Ти так дивно й незрозуміло поводився, що в мене розігралась уява.
Ти за мною стежила?
- Вибач. - Це божевілля.
- Ліззі зрозуміла? - Ліззі божевільна.
Ти мене заохочував...
Дуже заохочував мене бути відкритішою та вразливішою.
Як так можна, коли ти щось приховуєш?
Між приховуванням і приватністю істотна різниця.
Я приватна людина.
Агов.
Я теж.
Але це змінилося, коли ти кінчив мені у волосся.
- Це випадково, і я перепросив. - Ти брехав. Неодноразово.
Боже, я ненавиджу, коли мені брешуть.
Коли хтось не має сміливості сказати, що закохався в іншу.
Він бреше й каже, що все добре.
А багато років по тому розумієш, що, коли здивувала його у відрядженні,
ви не трахалися не через те, що він захворів,
а тому, що під ліжком, у шафі чи у ванній була інша.
Не знаю, де вона була, але була,
коли я постукала у двері в самих чоботах і плащі,
як цілковита дурепа.
Боже.
- Завжди кажи мені правду. - Я не брехав тобі.
Ти приховав правду.
Ясно? Ти був підозрілим.
Ти за мною стежила.
Це ще більш підло.
Ясно. Знаєш що? Я мушу йти.
Джекі, облиш.
Джекі.
У нас усе чудово. Краще бути не може.
І я дуже рада нашому спільному майбутньому.
Це прибуткове майбутнє, яке може здатися мрією.
Але, запевняю вас, воно набагато ближче до реальності.
Дякую.
Кортні Армор, «Волл-стріт Джорнел».
Багато акціонерів має обґрунтовані побоювання
щодо того, як позов від «Фелкон Ейрлайнз»
вплине на це «прибуткове майбутнє».
Це краще прокоментує наш головний юрист.
Так. Звісно, я можу.
Цей позов не лише легковажний,
а й відверто образливий,
і я не сумніваюся, що ми переможемо.
«Фелкон Ейрлайнз» вважає, що міс Круз дістала виходи в Далласі
через непристойні стосунки.
Це смішно.
Я розумію різницю між професійним і особистим життям
і ніколи б не переступила цю межу.
Я б ніколи не спала з колегою.
Я б ніколи не спала з працівником і ніколи б не спала зі своїм юристом.
Саме так.
Вона доброчесна жінка.
Що, бляха, сталося?
Не знаю.
Здається, я відключилася.
- Це було безглуздо? - Так. Доволі.
Боже, ми в дупі. Ми в дупі.
Привіт! Як справи?
- Усе добре? - Чудово.
Це було неймовірно.
- Дякую. - Пусте.
- Неймовірно. - Надзвичайно. Ви молодці.
Ми маємо обговорити один юридичний нюансик.
Авжеж. Так.
Але... Так.
Ну, от і все.
- От і все. - Що?
Я...
Нам не можна бути разом. Раніше можна було, а тепер...
Що, як хтось дізнається?
Так. Звісно, ти маєш рацію.
До того ж це, мабуть, просто феромони. Знаєш, типу
адреналін від таємних зустрічей.
Це минає.
Компанія дорожча за наші стосунки.
Так?
Так.
Ти нічого не кажеш. Я нічого про тебе не знаю —
хто ти, чого хочеш.
Чого я маю хотіти?
Таке американське поняття.
Я не хочу. Я...
виживаю.
Я живу.
Я хочу повернути сестру додому.
І спробувати їй допомогти.
І добре працювати.
Чого ще я маю хотіти?
Нічого.
Схоже, у тебе є план.
Тож ми згодні.
Це...
Це кінець.
Сподіваюся, ми зможемо продовжити працювати разом без...
Зі мною проблем не буде.
Наче нічого й не було.
Казали, що це займе кілька тижнів. Я сказала зробити за тиждень.
Усе, закінчуймо із цим. Не найцікавіше — позиціювання й маркетинг.
Дякую, що прийшли, м-ре Бленчфлауере.
Вибачте.
«Фелкон Ейрлайнз» подав позов, щоб заморозити виходи в Далласі до суду...
До старту 31 день. Квитки продано, персонал найнято.
- Я купила 40 літаків. - Це нас збанкрутує. Припиніть це негайно.
Я вже це зробив. Подав заперечення. Суддя відхилив клопотання.
- Тому я й... - Боже.
...запізнився на хвилину.
Молодець, м-ре Бленчфлауере.
Просто роблю свою роботу.
Дякую, Клер.
Маєш плани на вечір?
Усе гаразд.
Мені цікаво.
Іду на вечерю з мамою та її новим хлопцем Кенні.
Вона боялася, що він мені не сподобається, але він хороший. Думаю, він їй підходить.
Радий це чути.
Як класно, що ми зблизилися.
На добраніч, Клер.
Коли ви з Джекі перестали трахатися?
Перепрошую?
Закоханість можна приховати,
а от сварку — ні.
«Молодець, м-ре Бленчфлауере», — «Я просто роблю свою роботу».
Я не розумію, про що ти, Сідні.
Ти знаєш, як важко Джекі керувати цією компанією?
- Її жертви? - Звісно.
А от і ні!
Джекі все це зробила, бо ніхто не працює так, як вона,
окрім... Як там її звати? А, так, я.
І ти не ставитимеш під загрозу ці зусилля та відданість справі...
Чорт.
Води відійшли.
Зачекай, я подзвоню.
Бляха, який тут номер екстреної служби?
-«Уставай, рухайся, не стій»... - Що ти робиш?
«Хоч кричи... Не приїде». А номер?
911!
911, так. «911 — не приїде»... Так!
У штаб-квартирі «Ейр Круз» жінка народжує.
- Сідні, сядь. Боже. - Ні, уже почалося.
Уже почалося?
Уже почалося!
Можеш глянути, що там?
Овва. Добре, там величезна опуклість.
Боюся, доведеться зняти білизну.
- Знімай! - Гаразд, зніму, але не дивитимуся.
Перепрошую. Я... Куди їх викинути?
Яка нахрін різниця?
Так, сідай на це. І...
Думаю, слід подивитися. Дозволяєш мені подивитися?
- Годі британських замашок! - Гаразд!
Я подивлюся. Готова? Я дивлюся.
Ой лишенько! Голівка вже тут, я дивлюся на неї.
Волохатіша, ніж я очікував. Голівка дитини.
Сідні, думаю, треба ще тужитися.
Подивися на голову. Там ціла голова.
Боже, яка волохата. Голівка дитини.
Здається, треба сильно потужитися.
- Один раз. - Один раз.
- Ми тут, із тобою. - Так.
- Усе добре. - Сідні, ти зможеш.
Готова? Боже.
Ви двоє закохані одне в одного?
Що? Сідні!
Сідні, у нас суто професійні стосунки.
У Домінікані щось сталося!
Нічого не сталося! Ясно?
Сідні, тужся!
Ні! Поки не зізнаєтеся!
Добре, Сідні, я тебе люблю і підтримую, але зараз ти маєш заткнутися й тужитися!
- Тужся, Сідні! - Ні. Поки не зізнаєтеся!
Добре! Ми займалися сексом! Це сталося! Ми трахалися, ясно?
Я знала!
Боже мій.
Ти зробила це, люба! Боже мій, це дівчинка. Ти зробила це, Сідні.
Це...
Це дівчинка!
Так, мабуть, так. Це гарненька дівчинка.
Боже мій.
Поглянь, Сідні.
Можеш уже не дивитися.
Звісно. Залюбки. Дякую.
То Сідні просто ввірвалася до вас із Деніелом і народила?
Ні, Деніел був там сам, а потім я зайшла окремо.
Клянуся, я ніколи не бачила...
Божечко.
- Доброго ранку. - Сідні!
- Так? - Ні.
Жінки в усьому світі повертаються на роботу наступного дня після пологів.
- Так, але не варто. - Та я в нормі.
Боже. Я не можу змусити тебе піти додому?
Ні, не можеш.
Я подам у суд. Знаєш, хто проконсультує?
Деніел. «Деніеле! О, Деніеле!»
Відвезу в офіс. Їй треба відпочити.
- Вітаю. - Молодець.
Мама дівчинки.
- Хотіла мене бачити? - Ні.
- Що ти тут робиш? - Думав, вона на секс кличе?
Що? Ні, ми розійшлися. Ти вчора народила.
Так. Боже.
Добре. Ми щойно все вирішили. Вона залишається.
Але мені треба поговорити з вами обома. Професійно.
- Звісно. - Так.
Вільям Баттен із «Фелкон Ейрлайнз» попросив зустрітися зі мною.
Повечеряти.
Є ідеї чому?
Я скажу. Думаю, він здається.
Люди ненавидять булінг, і, можливо,
через цей позов вони перетворилися
на Реджину Джордж у День рожевого.
З «Крутих дівчат».
Фільм «Погані дівчиська». Фільм з... як її звати?
Це не... Не дивіться.
- Іди додому. - Ні.
Слід зцідити молоко. Що скажеш?
- Іди до дитини. - Не піду.
А щодо «Фелкон Ейрлайнз»?
Я згоден із Сідні. Думаю, він хоче відкликати позов
і водночас зробити пропозицію щодо купівлі авіакомпанії.
Вони так і роблять.
Тобі слід підготуватися.
Це буде хороша пропозиція.
Можеш жити решту життя, роблячи все, що хочеш,
де хочеш, з...
ким хочеш.
Ну все. Я відвезу її додому. Ходімо.
Сідні. Гаразд.
- Ти потрібна дитині. - Усе добре.
Дякую, що прийшли, міс Круз.
Мені приємно, Білле.
Що таке?
Так. Перейдімо одразу до справи.
Я хочу, щоб ви повернули ті виходи аеропорту, а він потім віддасть їх мені.
Ніколи, Білле.
Цей дурний позов не спрацює.
Так, ми із Чарльзом Джонсоном вечеряли й пили каву.
Я сказала, що в його аеропорт і звідти
буде більше рейсів, а в його барах і ресторанах — більше людей.
Хабарів не було. Як і сексу.
Я сказала йому правду.
Ми краща авіакомпанія.
Ти маєш рацію щодо позову.
Він не спрацює. Я це знав.
Тому в мене був запасний план.
Упізнаєш мою приватну детективку? Джулі Шац.
Вона стежила за тобою, щоб знайти щось проти тебе. І, йой, знайшла.
Вибачте, але я тільки це й умію.
Якби я вміла танцювати чечітку, нас би тут не було.
Але ви справді гарна пара.
Я не брехала.
Чортиця Джулі Шац.
Зекономила мені купу грошей на розлученнях.
Мені, будь ласка,
30-річний «Макаллан».
- Я святкую. - Гаразд.
А вам?
Він оприлюднить фото — і мене звільнять за секс із працівником.
Або відкрию виходи, і мене звільнять за те, що я погана гендиректорка.
Я не врахувала якийсь варіант?
Вибач, Джекі. Я не бачу сценарію, за якого ти збережеш свою роботу.
6-1-1.
Без поганих новин — 6-1-1!
Це найкраще бурито на сніданок.
Бо в ньому є любов.
Це — моє справжнє покликання.
6-1-2 — зайві слова. 6-1-2!
Не віриться, що в Пітера Венса фургон із їжею.
Ні, я тут просто працюю.
Я тепер служу.
Я повернув Енріке його фургон.
Він навчив мене готувати
й правильно жувати їжу.
Ґрасіас, Енріке.
Де нада, здорованю.
Він найкращий.
Я завжди бігла до тебе, коли потрібна була порада. Може, зараз щось порадиш?
Ти маєш зрозуміти, що для тебе найважливіше.
Дослухайся своєї інтуїції.
Я зробив це лише за 40 років.
Треба лише прислухатися.
Гаразд.
Найкраще бурито в житті!
Ти маєш рацію.
6-1-3 — завивають вітри!
Іди з Богом.
Обладнання просто чекає на покупця. За таку ціну хтось інший його купить.
Стоп, Ґордіто. Заспокойся.
Чуєш? Дякую, капітане Джеку.
Добре.
- Гаразд, тату. Ми зачекаємо. - Молодець.
Є хвилинка?
Звісно.
Заходь.
Моя...
Моя заява на звільнення.
Що б ти не робила, тобі потрібен буде юрист, а після тих фото
це точно не можу бути я.
Їдеш у Лондон?
На Мангеттен.
Велика фірма. З репутацією.
Напевно, там повно придурків.
Щасти.
Бажаю тобі всього найкращого.
І скажи Ліззі, що це ти винен у нашому розриві.
Уже сказав. Не хвилюйся.
Дякую.
Дякую, Джекі.
Було приємно.
Усе.
Перш ніж я піду,
є ще дещо.
Ти виняткова директорка.
Не розумію, чому ти дозволяєш одному чоловіку вказувати тобі, що робити.
- У нього є фото. - Я не про того виродка. Я про твого тата.
- Що? - Подумай, Джекі.
Проти тебе він ніхто. Посміховисько. Чортів талісман.
- Ти про мого батька говориш! - Так. Ти дозволяєш йому собою помикати.
- Ніхто мною не помикає. - Та годі.
- Він — єдина твоя перешкода. - Ми договорили.
Я знала, що ти підеш.
Щасти на Мангеттені.
Гаразд.
- Доброго ранку. - Доброго.
Що таке?
Сідай.
Ти прибираєш за мною відтоді, як зміг тримати віник.
Як мама пішла, а тато зганяв злість на нас.
Хоч раз у житті потурбуйся про себе.
Чого ти хочеш?
Не знаю.
Думаю, я зіпсував їй усе життя.
Не певен, що тепер щось зміню.
Ти багато чим пожертвувала заради мене
і цієї компанії.
І я дуже вдячна.
Ти мене звільняєш?
Ні.
Я йду.
Тут багато часу на роздуми.
Я багато ночей думала про те, що я зробила, щоб потрапити сюди.
І якби я могла це стерти
й спробувати знову...
- Я знову відрізала б йому голову. - Ліззі!
Я досі тішуся, коли думаю про це.
Тож що б ти не вирішив,
переконайся, що зможеш жити із цим до кінця життя.
До вас прийшла Сідні Блум.
Вона принесла... дитину.
- Який приємний сюрприз. Я саме... - Дитина заснула. Сварімося тихо.
Ти боягузливий, безхребетний шматок лайна.
Ти кинеш Джекі напризволяще?
Це ж усе через тебе!
Ти вже не вагітна, тож я не терпітиму твоїх витівок.
Ой, повірте, сер.
Ви ще не бачили моїх витівок!
Як ти міг так вчинити, ти, бліда поганко?
Я маю довгий список слів, які я хотів би сказати про твоє обличчя.
Що? Вирізане з мармуру? Ідеальне?
Мішель Пфайффер на стероїдах?
Бенедикт Камбербетч у перуці з порно?
Сідні, заради Бога,
поясни, про що ти говориш?
Ось про це.
- Ясно. - Ага.
- Як дитина? - Супер.
Звільнення з особистих причин.
Маячня, Ґордіто.
Ти впевнена?
Ну...
Тоді він не зможе використати ці дурні фото.
«Ейр Круз» матиме виходи й зростатиме.
Я розумію, що це для мене найважливіше.
Ця компанія.
Я надто багато працювала й не дам їй розвалитися.
Тому я звільнюся.
Повір, рада буде в захваті.
Та пішла та рада.
Тату, не прикидайся, добре?
Ти в захваті. Для тебе це чудово.
Ти можеш втрутитися й урятувати ситуацію,
керувати, поки мені не знайдуть заміну.
Чому ти така?
Знаєш, за чим я не сумуватиму?
За стоянням перед радою з усмішкою, поки ти мене принижуєш.
Це щоб вони не принижували.
Це маячня. Чому взагалі хтось має мене принижувати?
Чому хтось може називати мене Ґордітою, бляха?
Це ж люблячи.
Я наче та дівчинка, що сидить у тебе на колінах, поки ти пілотуєш.
А ми знаємо, хто що робив, тату.
Тримай себе в руках. Зачекай.
Поговорімо відверто.
Я це почав.
Це моя авіакомпанія.
Ти був на межі банкрутства!
Ти думав про те, щоб зайнятись обприскуванням полів.
Я сказала: «Бери більше».
Це я дістала гроші на нові літаки. Наполягала на комерційних рейсах.
Чому тобі так важко визнати мої досягнення?
Та годі.
Я завжди казав, що ти чудова гендиректорка. Хіба не казав?
Жодного разу.
По 12-й гендиректорка «Ейр Круз», Джекелін Круз,
зробить оголошення. Й інвестори стежать за ситуацією.
Компанія відмовилася від коментарів,
але подейкують, що це може сигналізувати
про значні зміни для авіакомпанії.
Коли закінчить, зроби ласку.
Нагадай мені надіслати квіти.
Собі.
Я не очікую великого опору,
бо, відверто кажучи, вони не можуть собі цього дозволити.
Бачу, наших друзів із «Сандлекс Фармасьютікалс» знову судять.
Думаю, це для вас, містере Бленчфлауере.
Містере Бленчфлауере.
Боже, ніби з дітьми розмовляю. Деніеле!
Я...
вибачте, сер. Думаю, вам треба знайти когось іншого.
Я дуже вдячний за роботу, яку ви мені дали, але...
Я...
звільняюся.
Що? Ти не можеш просто звільнитися.
Пробачте, але в мене 45 хвилин, щоб дістатися Нью-Джерсі
й не дати коханій зробити жахливу помилку.
Успіхів у захисті фармацевтичної компанії-мільярдера.
Візьми слухавку.
Ну, Бленкпавдер, бери слухавку.
Так, я залишу повідомлення, і воно таке:
«Я вважала тебе боягузом, але сподівалася, що це не так». Чекай. Джекі,
що мені сказати, щоб відмовити тебе від цього?
Покінчімо із цим.
Я можу ввімкнути сигналізацію після того, як підпалю будівлю.
Побажай мені удачі.
Якщо не прийдеш за 30 секунд,
я розчавлю тобі череп голими руками й запхаю його тобі в...
Піськи!
Ви всі — купа пісьок!
У поганому значенні!
ТУНЕЛЬ ГОЛЛАНДА МОЖЛИВІ ЗАТРИМКИ
Тихо. Починається.
Шац, зроби гучніше.
- Гучніше! - Гаразд.
Доброго ранку.
Вітаю
наших колег, гостей і...
Дякую всім, що знайшли час прийти сьогодні.
Знаю, більшість із вас чекає, що я оголошу
про наше розширення на «Даллас/Форт-Ворт»...
але це не те, що я...
Джекі!
Нарешті, бляха.
Я тут, щоб сказати вам,
що я ухвалила рішення...
Я йду з посади.
Вибачте, що запізнився.
У тунелі Голланда затор.
Я не розумію, як ви так живете.
Дві смуги?
Одна аварія — і два міста паралізовані.
Містере Бленчфлауере, у нас тут пресконференція.
Міс Круз...
Я хотів сказати вам дещо перед цим. Можна...
Ми можемо вийти на хвилинку?
Усі вас слухають.
Якщо хочете щось сказати, кажіть.
Але це особисте.
Гаразд.
Тоді доведеться почекати.
Вибачте за переривання.
Як я вже казала...
я ухвалила рішення.
- Я йду з посади. - Ми з міс Круз переспали.
Що за хрінь?
Так.
Я сказав.
Тепер усі знають,
і він нічого не зможе зробити з тими дурними фотографіями,
на яких ти дуже красива.
Ні.
- Ми з міс Круз... - Ні.
...порушили політику компанії щодо службових романів.
Але наші стосунки не були недоречними.
Вони були
доречними та...
чарівними.
Ми намагалися залишатися професійними. Справді. Але...
Я збуджувався навіть від розмов. Ви ж її бачили. Вона така струнка.
Деніеле, це було особисте. Деякі теми — приватні.
Це все нове для мене. Я не знав меж. Тепер знаю. Стояк — це занадто.
Усе, що нижче пояса — занадто.
Зрозумів.
Джекі. Боже, як тут спекотно.
Надворі мороз, а тут сауна.
Борімося з ним, Джекі.
Це я б сказав тобі 15 хвилин тому, якби в тунелі Голланда було більше смуг.
Це найшаленіше, що я бачив.
Треба було їхати мостом.
Ти маєш рацію. Як завжди. Ти непереможна.
Не йди, Джекі.
Ти надто вправна.
Британець має рацію.
Нарешті каже щось розумне.
Вона мозок цієї операції. Завжди була ним.
І якщо вона піде, я теж піду.
Ти мене вражаєш.
Міс Круз.
Мені знадобилося 30 років...
і дуже ввічливий британський адвокат,
щоб нарешті протистояти цій людині.
Дякую, татку.
Будь ласка, люба.
Боже. Це ти йому.
Вибачте. Звісно, так. Сер, я перепрошую.
Джекі.
Ти просила казати тобі правду.
Ось правда.
Я кохаю тебе.
Так. Я кохаю цю жінку.
Я кохаю тебе.
І хочу працювати з тобою.
Хочу провести з тобою решту життя, померти й переродитися черв'яком і котом.
Пресконференція.
- Ми зараз на пресконференції. - Так.
Ні.
Я не піду у відставку.
На літаку моє ім'я
і малюнок, який я намалювала крейдою,
сидячи на підлозі в офісі батька, коли мені було 12.
І скажу вам ще дещо.
На роботі в мене були стосунки не лише з Деніелом.
У мене були стосунки
з усіма працівниками.
Вони — моя сім'я.
Відтепер я робитиму так, щоб ви знали,
як багато ви для мене значите.
Бо я нікуди не йду.
Я стою тут і хочу гордо оголосити,
що ми розширюємося на «Даллас/Форт-Ворт».
І тому, хто хоче зі мною посперечатися, знадобиться чортів адвокат.
Бо в мене найкращий у Нью-Джерсі.
А отже, найкращий у світі.
Уперед, Джерсі!
Джерсі!
Джерсі, так!
Так! Запалюй, брате!
Шац, вимкни.
Шац! Вимкни!
Ти знаєш, я можу втратити роботу, компанію і все, над чим працювала.
Я не дам тобі впасти з неба.
Я отримала твою пам'ятку про стосунки на роботі...
Так. Там сказано, що вони дозволені, якщо про них заявлено.
- Ось. - Так.
Знаєш того чоловіка — схожого на гарячого ельфа?
Він працює в поштовій кімнаті.
Ми з ним півтора року трахаємося.
І він батько цієї дитини.
Дихай, дихай, Джордже.
І ще він — причина багатьох оргазмів.
Просто хотіла, щоб ти знав.
Дякую.
Ми з Гезер почали зустрічатися.
Це так класно.
Учора ввечері ми нарешті перейшли до цього.
- Без подробиць. - Я не проти.
Вона почала цілувати мене там унизу.
А потім почала водити по колу.
І це...
Виявилося, що коло — моя улюблена форма.
У мене новина.
Хтось увірвався в мій кабінет і завантажив порнографію на мій ноутбук.
І комп'ютер.
І телефон.
Ми з Венсом кохалися на різдвяному корпоративі.
Це всі знають. Усі чули, як ти кричала.
Котику... це він кричав.
Ми з Ґері маємо повідомити, що в нас інтимні стосунки за згодою.
Гаразд. А Люк чому тут?
Я дивлюся.
Без нього ніяк.
Дайте вгадаю.
Ви прийшли сказати, що трахаєтеся.
Ми дублюємо обов'язки одне одного.
Ми прийшли, щоб ти уточнив наші обов'язки й ми могли працювати ефективніше.
Боже. Вибачте.
І ми трахаємося.
А я що казав?!
Можна надсилати фото члена, якщо це не твій член, а малюнок?
Я хочу тут працювати.
Це моє резюме
та кілька фото зі мною голою.
Забирайся звідси.
Я просто хочу, щоб ви знали, що я ні з ким нічого не робила.
Але я готова.
Можете це записати? Я готова.
Так тут і написано.
СТОСУНКИ В ОФІСІ? Я ГОТОВА!
Будь ласка, зніми їх.
Я відсмоктала Дейву.
І я.
А Дейв зробив мені куні.
Не дивно, чому я такий втомлений.
Але всім тут треба здати аналізи.
Міс Круз, м-ре Бленчфлауере, що вам сьогодні?
Хочете, щоб я дозволив усім вільно срати
й кидатися лайном?
Ні, Джордже.
Ми просто хотіли зайти й, згідно з політикою,
- офіційно заявити, що... - Ми одружуємося.
- Ні. - Так!
Тебе запрошено. Усіх запрошено. Весілля в Лондоні.
Весілля за кордоном, так, але переліт безплатний.
Яка чудова новина!
Ви будете в офіційних стосунках, і це нарешті доречно.
Так! Я знала, що тебе це потішить.
- Дуже. - Дякую, Джордже.
Дякую, Джордже.
Це дуже важливо.
Ти нарешті зможеш спати спокійно.
Так, зможу.
- Двері зачинити? - Зачини.
Дякую, Джордже.
Бабагануш!
МОЛОДЯТА
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова