Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
SVATÝ KRYŠTOFE, CHRAŇ MĚ DNES NA VŠECH MÝCH CESTÁCH.
DEJ MI ZNAMENÍ, HROZÍ-LI NEBEZPEČÍ,
AŤ ZASTAVÍM, DOKUD JE CESTA VOLNÁ.
MODLITBA KE SVATÉMU KRYŠTOFOVI, PATRONOVI POUTNÍKŮ
Lucasi.
Kurva!
- Kámo! - Promiň, to bylo fakt hnusný.
Ale sakra proč? O co ti jde?
Byl jsem osamělej.
Potřebuju s někým mluvit.
Cože?
- Kámo, kolik vody chceš vypít? - Budu v pohodě.
Ale nebudeš. Máš nejmenší močák na světě.
- Už nezastavuju. - Jsem jako velbloud. Klídek.
Co do prdele blbneš? Zklidni to.
Trpím tím už čtyři roky.
- Máš sucho v puse? - Jo.
Jak říkám. Je to strašně vzácný.
Pití vody není podle mě řešením.
Nejsi prediabetik?
Myslíš, že mě to nenapadlo?
Že jsem nešel k doktorovi, abych to vyřešil?
Měl bys změnit svý doktory.
Nemůžeš prostě řídit? Mně se čůrat nechce.
No tak fajn.
Já to kurva věděl! Já to věděl!
- Nezlob se. Já musím. - Co jsem říkal? Je to furt dokola!
Hoď sebou, kámo.
- Máš dvě minuty. - Běž do hajzlu!
Dvě minuty!
To je úžasný.
„Kámo, jsem jako velbloud.“
Ty vole, prej velbloud.
Kámo!
Do prdele.
Dej mi ještě minutu! Zklidni to!
Je to fakt otravný. Chceš jako odjet? Dvě minuty, do prdele!
Hele, kurva, zklidni to. O co ti jde, kámo?
Danieli?
Co to sakra…
Pomoc.
Danieli?
Danieli… Danieli… Danieli.
Co to…
Co to má…
No tak, dělej.
Co to kurva je? No tak, nastartuj.
Není skutečnej.
Ne, není.
Ty jsi magor.
PASAŽÉR
Děkuju.
- Máš všechny krabice? - Jo.
DODÁVKA
SLADKÝ DOMOV
To troubení nám tu asi moc kámošů nezíská.
- Nelíbí se ti to? - Já nevím.
Lidem se to líbí. Je to rozptylovač řidičskýho vzteku.
Jak to jde?
Dobře. Klíče odevzdaný. Byt vyklizenej. Jako bysme tam nikdy nebydleli.
Fakt nic z toho nikam neuložíme?
- Ne. - Ne? No tak jo.
Ani náhodou. Je dobrý se úplně odstřihnout.
A všechno, co potřebujeme, je tady.
Sladký domov.
Něco pro tebe mám.
Dárek ke kolaudaci.
Děkuju.
- Potřebuješ pomoct? - Ne, v pohodě. Díky.
- Pomůžu ti, protože… - Ne, počkej!
- Pojď, už vyrazíme. - Aha.
No teda.
To je malej Bob Ross.
- Líbí? - Je to naprosto skvělý. Děkuju.
Co že to Bob vždycky říká?
„Chyby neexistují. Jen šťastné nehody.“
Chyby neexistují, ale…
co takhle ani žádný nehody?
Amen.
ČEKÁNÍ NA GPS
Pořád se na to musíš dívat?
Jenom se ujišťuju,
že to pořád funguje.
Ale potřebovat to nebudeme.
Mám pro nás něco lepšího.
- Nebo ne? - Ne.
Svatý Kryštof.
Patron poutníků.
SVATÝ KRYŠTOFE, OCHRAŇUJ NÁS
V naší rodině jsme ho vždycky měli v autě.
S ním budeme v bezpečí.
Jasně, ale já se budu držet tohohle.
Za to asi půjdeš do pekla.
No jo.
- Tak co? Vypadneme z města? - Jedeme.
O ŠEST TÝDNŮ POZDĚJI
Nechám auto běžet dvě hodiny a nabije se mi celá baterie.
A teď přichází Fuller!
Maddie?
Mads!
Maddie?
Aha.
Ahoj.
Ahoj. Pojedeme?
- Skvělý. - Říkala jsem si…
- Co si dát krátkou přestávku? - Jak krátkou?
Mají tu vyhlášený barbecue, který prej každej musí navštívit.
Aha.
Co ty na to? Plán B… BQ?
Dobrý, že jo? No tak.
Máme tam dorazit v šest. Fakt není moc času.
- Chápeš? - Jasně.
No ale krásný romantický horký prameny?
- Jen my dva? - Nemůžu se dočkat.
Jenže…
dát si po cestě malý barbecue…
Nebylo by to naprosto dokonalý?
PRÁCE NA SILNICI OČEKÁVEJTE ZDRŽENÍ
To jako vážně?
Opravdu to nemůžete rezervovat na jinou hodinu?
Za třicet minut jsme tam. Maximálně za tři čtvrtě hodiny.
Jasně.
Chápu. Díky.
Budou ještě jiný horký prameny.
Jo. Já vím.
Omlouvám se.
Co uděláme?
Všechno ostatní je obsazený. Musím přijít s plánem C.
No jo.
No teda.
Co slavíme?
- Šest týdnů na cestě. - Páni.
Já vím. Člověku to ani nepřijde.
No, právě jsem chtěla říct, že mi to přijde mnohem delší.
- Vážně? - Dělám si srandu.
- Na zdraví. - Na zdraví.
No teda.
- No jo. - Aha.
Tyi, co se děje?
Něco ti ukážu.
Skvělý.
- No a dál? - A ještě…
No teda.
To je úžasný. Kdy jsi to všechno udělal?
Páni. To je nádherný.
Tylere!
Mělo to být mnohem romantičtější.
Naplánoval jsem to na ty horký prameny.
Když dokážeme přežít šest týdnů na cestě, přežijeme už všechno, miláčku.
Takže…
Maddie Breckerová, vezmeš si mě?
- Sakra! - Sousedská hlídka.
- Kempování na ulicích je zakázaný. - Jasně.
Máte 60 vteřin. Jinak volám poldy.
Jo, odjíždíme. Pardon.
- No teda. - No teda.
Určitě to není špatný znamení.
Ano.
Takže jo?
Jo.
Řekla ano! Lásko!
Třicet vteřin.
Jasně! Jasně, už jedeme!
Jo, musíme jet.
Co takhle toho chlápka pozvat na svatbu?
Asi ne. Fakt ne.
Ale víš, co bysme měli udělat?
Dopřát si noc v hotelu.
Dlouhá horká koupel. To zní skvěle.
- Čistý povlečení. Možná masáž. - Jo.
Jeden je asi hodinu odsud a není moc drahej.
- Vážně? - Jo.
Zarezervuj ho.
Hele…
určitě jseš unavenej. No tak, nech mě řídit.
- Ne, jsem v pohodě. - No tak.
Jsem v pohodě. Jsem tvůj šofér.
Nech mě řídit, Tyi.
- Broučku. - No tak. Na chvilku to zvládnu.
Mads,
sedíš tu s Bojovníkem silnic.
To snad ne.
Sakra.
Skvělý.
Sakra!
No tak jeď!
- Co to je? - Co se děje?
Co ten chlap blbne?
Zpomal.
Nech ho, ať jede.
Tvoje vztekání za volantem mě probudilo.
Proboha.
- Tyi. - No teda.
A sakra.
No to je strašný.
Je tu nehoda. Narazil do stromu.
Hned u silnice. Jo.
Kde to jsme?
Forrester… Já nevím.
Jsme na Forrester Road. Ano.
Radši si pospěšte. Nevypadá to fakt dobře.
- Tyi, on potřebuje pomoc. - Jo, Forrester Road.
Pomoc.
Něco ho vtáhlo zpátky dovnitř.
Tyi. Tyi.
Je tam sám.
Cože?
Hej. Jsi v pohodě?
Sanitka už je na cestě.
Nic neříkej. Jenom se snaž dýchat.
Cože?
Co to sakra je?
- Tyi, jsi v pořádku? - Nechoď sem, Mads.
Tohle nechceš vidět.
Myslím, že jsem viděla…
Nic tam není, miláčku.
- To je strašně divný. - Hele, přijeli poldové.
- Promluvím s nimi. - Jo.
- Chci odsud rychle vypadnout. - Jo, to rozhodně.
Běž do auta.
Jasně.
- Dobrý večer… - Zdravím.
Jeli jsme a najednou se objevil chlap…
Tak rychle, Tyi.
Pospěš si.
Tak jedem.
Je skvělý vykoupat se v horký vodě.
CHYBA MÉDIA
Něco je s palubní kamerou.
Těsně před tou nehodou se záznam přeruší. To je divný.
No tak.
- Divný to je. - Cože?
- No tak! - Mads.
Dneska večer na to zapomeneme, jo?
Prosím.
- Jasně. - To jsem rád.
Tak dobře.
- Můžeš mi věnovat plnou pozornost? - Jistě.
Fajn. Mám totiž nápad.
Zítra je sraz karavaňáků. Co se tam takhle podívat?
Jako že nestrávíme den na silnici?
Přesně tak.
Co jsi vlastně zač?
Tvůj snoubenec.
- Tak pojď, ty loudalko. - Dávej bacha.
- Tohle nedokážeš. - Už běžím.
- Nedokážeš to. - Ani to nebudu zkoušet.
Co to sakra je?
Tohle jsem včera viděla na tom autě.
Cože?
Jak to myslíš? Jako že do nás naboural?
Ne.
Že měl na autě stejný škrábance. Byly tři. Jako tady.
No, on měl to auto dost pomačkaný.
Na srazu seženeme někoho, kdo nám to rozleští, jo?
Jasně.
To je dobrej nápad.
Těšíš se?
- Prosím. - Díky.
Myslím, že jsme našli tvoji partu.
- Jdu tam. - Jasně, běž.
A teď přichází Fuller!
No teda, to je on.
To určitě. Fakt respekt.
- Ahoj. - Zdravím.
Ty jsi Brad Fuller, že jo?
- Z kanálu Vandalize? - Jo.
Předplácím si ho už strašně dlouho. Tvý videa jsem viděl nejmíň stokrát.
Co to sakra je?
Proboha!
To je odporný!
Tohle je Dýně.
Není tak elegantní a sexy jako to tvoje, ale vnitřek jsme udělali podle tebe.
Pořád na ní pracuju.
Na dodávce. Na Maddie ne.
- To je Maddie. - Ahoj.
- Dělala interiérový design. - Jo.
A pak jsem s tím praštila.
Tos udělala dobře.
Protože tomuhle životu se nic nevyrovná.
To je pravda.
Mám pocit, že tu i jinak dejchám.
No teda! Tohle vypadá ošklivě.
Jo, to jo.
Zažili jsme dost drsnou noc.
Jo, vyhodili nás z jedný ulice, kde jsme tajně kempovali.
Parkujte u nonstop posiloven. Od teď jsou to vaši kámoši.
Nikdo na vás nezabouchá.
A mají horkou sprchu.
Omrknu ten váš hrad.
Ale no jasně. Pojď se podívat.
Trochu si protáhnu nohy.
- Mám jít s tebou? - To je dobrý. Užij si to.
Ty jo. To je Brad Fuller!
- Modlitba se koná za deset minut. Dorazíš? - Ne, díky.
VYDEJ SE NA CESTU K VÍŘE
Jsou krásný.
POMOZTE NAJÍT TENHLE PÁR.
POHŘEŠOVANÍ
Betty, tady jsi.
ZTRATILA SE!!! POMOC!!!
- Jak se daří? - Moc ráda tě zase vidím.
- Všechno v pohodě? - Jo, skvělý.
Samá smrt.
Dost deprimující, že jo?
Jo. Trochu jo.
Budu hádat. Dva měsíce?
Jak to poznáte?
Nesálá z tebe to otravný nadšení nováčka.
Jak dlouho jste na cestě vy?
Před dvaceti lety jsem to přestala počítat.
- Maddie. - Diane. Těší mě.
Máte za sebou už hodně srazů?
Ani ne. Jen jsem se stavila, abych zjistila, jak se daří Betty.
Jasně.
Jak dlouho vám trvalo, než jste si úplně zvykla?
Rozhodně dýl než dva měsíce.
Mýmu kluko… snoubenci to trvalo asi dvě hodiny.
Takže…
A tys to nečekala?
Oba jsme potřebovali zvolnit. A bylo to dobrodružství.
O tom žádná.
Ale?
Já nevím.
Pořád mi to nepřipadá jako domov.
Ale myslím, že to bude dobrý.
- Jedete na západ? - Jo.
A vy?
Do Flagstaffu.
Mám kamarádku, co má restauraci s mořskými plody
uprostřed pouště.
- Jen si to představ. - Skvělý.
- Tak šťastnou cestu. - I tobě.
Silnice může být děsivý místo.
Jeli jsme…
a najednou se objevil ten chlápek a přímo před námi naboural.
Bylo to… strašný.
Zastavili jste?
Cože?
Zdáš se mi mnohem chytřejší než většina těchhle jupíků.
Ať už s partnerem hledáte cokoli, na cestě to nenajdete.
Jsme v pohodě.
Myslím to vážně a dobře mě poslouchej.
Vyhýbejte se vedlejším silnicím,
nejezděte v noci, a když už musíte, nezastavujte.
Nikdy nezastavujte.
Lidi si nevybírají cestu. Cesta si bere lidi.
Maddie?
Ahoj.
Maddie, opatruj se.
Až se sem vrátím, nechci tě vidět na tý tabuli.
Seznamuješ se?
Jo, asi jo.
Chci ti něco ukázat.
- A co? - No pojď.
- Tak jo. - Chceš popcorn?
Nevšimla sis něčeho novýho?
Tys to opravil.
Jo, znám chlápka, co má známýho, a ten zná lakýrníka.
Kolik tě to stálo?
Tvrdil, že chce obnovit svoji karmickou rovnováhu.
Tak to bylo zadarmo.
No teda.
Rozhazuješ sítě. Jako za starejch časů.
Party se rozjíždí.
Chceš se projet?
PÁLENÍ DODÁVKY
- Hele, vidíš je? - Musíš jít tancovat.
- Půjdeš? - Možná jo.
Mám v sobě pár piv, tak proč ne?
- Tylere, pojď tančit. - No tak pojď.
Když slyším hudbu, hned tančit chci!
Hej, Mads!
- Tak pojď. - Mám jít taky?
Tak jo.
Tak jo, pojď sem. Jedem.
Jakým směrem?
- Ahoj. - Ahoj.
- Už jsi hotová? - Jo.
Fajn. Film už je skoro staženej.
Skvělý. Tak za chvíli v dodávce.
Jo, za chvilku.
Proboha.
Sakra.
Fajn.
Uf.
V pohodě.
Fajn.
PALUBNIKAMERA123 AKTUALIZACE VIDEA
KAMERA 01, KAMERA 02, KAMERA 03
Cože?
Panebože.
Tyi.
VRAŤ SE, PROSÍ…
RYCHLE.
No tak, vrať se, prosím.
No to snad ne!
Maddie, Maddie!
Co se děje?
Někdo je vevnitř.
Tylere, ne! Počkej!
- Nikdo tu není! - Cože?
Nikdo tu není.
Ne, říkám ti, že mě…
- Chytil mě pod krkem a pak… - Ale kdo?
Co to sakra v tom autě je? On mě…
Je na palubní kameře. Ukážu ti to.
Je tam.
Jak se tam dostanu…
Když auto stojí, tak to nenahrává.
- Cože? - Je to tak, miláčku.
Byl taky v tu noc v autě toho chlapa.
Byl v jeho autě.
- Jo? - Viděla jsem ho.
- Podívej, tady je. - Aha.
- Ukaž. - Vidíš?
Když se podíváš zblízka, je tam…
Nikdo tam není.
Jak vypadal?
- Jak vypadal? Půjdu ho najít. - Ne, ne, ne.
Já tu spát nechci. Prosím.
Víš co,
já ti věřím.
To je dobře.
„Děláš v životě chyby? Udělej z nich ptáky.“
Bob ti dával pocit štěstí.
Kdykoli jsem se někam odstěhovala nebo jsem někde byla,
sledovala jsem ho, jak dělá to, co miluje. A byla to pro mě taková konstanta.
Asi pro mě vytvářel pocit domova.
To, že žiješ s oběma rodiči, neznamená, že máš domov.
Zdají se být dokonalí,
ale když se zavřou dveře,
jsou uvízlí v pasti životů, o který nestáli.
Ale tahle dodávka a ty…
byl způsob, jak tomu uniknout.
No teda.
Pojď se podívat.
Ne? Vždyť je to i správně napsaný…
Tohle koupíme.
Musíme.
Tohle je zlatej důl, ale mají tu přesnej opak zlata.
Je to tu samá cetka, ale já to všechno chci.
No teda.
Hele.
SPÍM VŠUDE A S KAŽDÝM
Vinen.
- Kupujeme? - Jo.
- Kupujeme. - Potřebujeme větší dodávku.
Určitě potřebujeme větší tašku.
Jo, to taky.
Napadlo mě, že večer v kempu si to v posteli pořádně naložíme…
- nebo prostě. - Už toho nech!
STRAŠIDELNÉ DÁLNICE
KODEX TULÁKŮ
RANÝ ZPŮSOB, JAK ZAJISTIT BEZPEČNÝ POHYB PO AMERICE.
„TADY MŮŽEŠ TÁBOŘIT.“ „TUDY NECHOĎ.“
„NENÍ TU BEZPEČNO“
TAJNÝ VAROVNÝ SYSTÉM
K VAROVÁNÍ PŘED HROZÍCÍM NEBEZPEČÍM
SE POUŽÍVALA TŘI ÚHLOPŘÍČNÁ LOMÍTKA.
Je to skvělý tábořiště v lese. Bude se ti tam líbit.
No to snad ne!
„CESTUJTE STYLOVĚ… PŘIJĎTE SI POHOVĚT“
TŘI ÚHLOPŘÍČNÁ LOMÍTKA - NENÍ TU BEZPEČNO
KRUH SE ŠIPKOU - BĚŽTE TUDY
Byl zaznamenán bezpočet hrůzných nehod.
s těmito TŘEMI ŠKRÁBANCI.
Překlad tohoto symbolu zní: NEJSI TU V BEZPEČÍ.
Ale tím to jen začíná. Říká se mu PASAŽÉR.
SESTRA ZEMŘELA. NEVÍME, CO NEHODU ZPŮSOBILO.
Prý vás mučí tím, že vidíte věci, které neexistují.
Každý, kdo už je dlouho na cestách, o něm ví.
Je u silnice, sedí vzadu. Nemluví. Jen čeká.
Čau.
NEZASTAVUJTE
- Všechno v pohodě? - Jo.
Fajn. Něco ti ukážu.
- A co? - Pojď, uvidíš.
Co to je?
Vítej v kině Le Sprinter Cinema Paradiso.
Děkuji.
Ať už se tam stalo cokoli, je to za námi. Je to pryč.
Ve zpětným zrcátku je to sto mil.
Dneska večer si vychutnáme přítomnost.
Já vím, není to nic moc, ale je to domov.
To je z Prázdnin v Římě.
Díky wifině posilovny.
- Výborně. - Jo.
Tak prosím.
Já ten film miluju.
Jo!
Skvělý!
Ale my zažijeme lepší konec.
Jak to?
Na konci se vrací domů bez Joea.
- To je fakt. - Ale my… my se vezmeme.
Jo.
Takhle musíme žít už napořád.
Napořád?
Nebudeme se nakonec muset vrátit do reality?
No, volal mi můj bývalej šéf Gary.
Vážně?
Nabídl mi bývalý místo.
Že to můžu dělat i na dálku.
A dokonce mi zvýší plat. To je skvělý, že jo?
To jo.
To je…
úžasný.
Nezníš zrovna nadšeně.
Nevím, jestli je tohle udržitelný.
Chceš každej večer hledat bezpečný místo na spaní?
Teď to moc nevycházelo.
Co je to s tebou, Mads?
Ani sis nenavlíkla prsten.
Sluší vám to.
Měla byste nosit mé oblečení.
Zdá se, že ano.
Nejde o to, že bych tě nemilovala.
Opravdu tě miluju.
Jenom…
nemiluju tenhle způsob života.
Víš,
že mě šoupali z jedný pěstounský rodiny do druhý.
Neměla jsem domov jako ty.
Ono to není takový terno.
Vidíš?
To, před čím utíkáš,
je právě to, co já celej život hledám.
Myslel jsem, že tohle chceš. Ty a já.
Spolu na cestách. Nepracovat v kanclu.
Chtěla jsem to.
Zpočátku to bylo zábavný, ale…
Tak co vlastně…
Chceš trochu zpomalit?
Chci…
s tím přestat.
- Chceš s tím přestat. - Jo.
Takže to sbalím.
- Prodám dodávku. - Ne.
Zpátky do Brooklynu. Snad ten pronájem dostaneme zpátky.
Podívej se na mě.
Na srazu jsem viděla tvůj obličej.
Ty to miluješ.
Miluješ svobodu.
Nechtěla bych, aby ses svýho snu vzdal.
Mám jenom strach,
že ať se vydáme kamkoli,
jeden z nás skončí…
Nějak se to pokazilo.
Jak jeden z nás skončí…
Co se stalo?
Nevím.
Tyi.
Co to je?
Nevím, Tyi.
Zůstaň tam.
Haló.
- Tys to viděla. - Jo.
- Vidíš něco? - Ne.
To snad ne.
Už to přestalo.
Přestalo to.
- Musíme pryč. - Jo.
- Co se stalo? - Klíče. Nemám klíče.
Kde můžou…
Jsou venku.
- Cože? - Jo, jsou venku.
Buď opatrnej.
No tak!
Kde jsou?
No tak!
No tak rychle!
Šlápni na to! Jeď!
Co se to do prdele děje?
To je to, o čem mluvíš?
Pojď.
Tuláckej kodex?
Takhle komunikovali tuláci, když se začaly stavět silnice.
Používali tyhle symboly jako varování.
Tohle je na našem autě.
Bylo to i na tom, co nabouralo.
Ono se to…
prostě na tebe přilepí.
Trochu vody?
Díky.
Dám vám ještě chvilku.
Říká se mu…
Pasažér.
Kvůli němu ten chlap naboural.
A my jsme tam zastavili.
Takže…
ať už jsme kdekoli,
je tam s námi.
Musíme ho nějak setřást.
To znamení udělal na autě.
Mads, podívej se na mě.
To znamení je na autě.
Že jo?
Tak se prostě toho auta zbavíme.
To ne.
- To auto spálíme. - Ne.
Tak to podle mě nefunguje.
Četla jsem o tom.
On neoznačil to auto.
Označil nás.
Ne.
Ne. Můžeme se ho zbavit.
- Hned se vrátím. - Jo.
Jasně.
SMĚR FLAGSTAFF, ARIZONA
Poslyš.
Musíme najít Diane.
- Koho? - Tu nomádku ze srazu.
Snažila se mě před tím varovat.
Co o ní víš?
Jela do Flagstaffu, kde chce pracovat v restauraci s mořskými plody.
Těch tam moc nebude.
Odsud je to přímá cesta.
- Jedeme. - Ne.
Říkala, ať nejezdíme v noci.
Bude lepší počkat.
Už se stmívá.
- Je to ještě daleko? - Asi už moc ne.
Manažerka restaurace říkala, že tam Diane přespává.
Sakra.
Nesmíme zastavit.
Já vím.
Ale nemáme na výběr.
Ta potvora vychází jenom za tmy.
Buď tu budeme nečinně sedět,
nebo půjdeme ven a spravíme to.
Uděláme to rychle.
Fajn.
Co to sakra je?
Ty jo.
- Zlato! - Ano?
- Baterku. - Aha. Promiň.
- Ty šrouby… - Byly přece tady.
Kam zmizely? Tady ležely.
Dej mi tu baterku.
To snad není možný.
Opatrně.
Asi je mám všechny.
Maddie?
Maddie!
Maddie.
Maddie!
No tak.
Rychle!
Tyi?
Maddie!
Panebože.
Myslel jsem, že jsem tě ztratil.
Už je to dobrý.
Je konec.
Mads! Mads! Mads!
Jsi v pořádku?
Proboha.
Musíme pryč.
- Jdeme. - Jo.
Hej.
Neznáte Diane Larsonovou?
- Ne. - Neznám.
- Fajn. - Tak jo.
Zdravím.
- Dobrý večer. - Zdravím.
Promiňte, že rušíme, ale hledáme Diane Larsonovou.
Já ji neznám.
Nemůžu sloužit.
Jmenuje se Diane.
Řekli nám, že je tady. Víme, že tu je.
Ať už jste se zapletli do čehokoli, my s tím nechceme mít nic společnýho.
Jenom nás nasměrujte.
Nasedněte do svýho Airbnb na kolečkách
- a vypadněte odsud. - Co tady děláte?
Diane.
Můžeme si někde promluvit v soukromí?
Proč?
Něco nás sleduje.
Proboha.
Vraťte se do svýho auťáku a koukejte odsud zmizet.
Teď hned!
- Ne, ne, ne. - Ne.
Jedeme, vyrážíme!
Všichni se sbalte!
Běžte dovnitř!
A zamkněte se!
Co to dělají?
Zavřou se vevnitř a zamknou se.
Jsou to dobrý lidi, který se snaží přežít, a vy se rozhodnete, že sem přitáhnete zlo?
Neměli jsme jinou volbu.
Sleduje nás úplně všude.
- A bude se pořád vracet. - Co to vlastně je?
Je to pekelnej loupežník. Naprostá zrůdnost.
Nevím přesně, co to je, ale je to něco zvrácenýho a démonickýho.
Baví se tím, že na silnici způsobuje bouračky.
Touží po bolesti, smrti a utrpení.
Když někoho označí,
většina lidí už nežije dýl než pár dní.
To, že vás ještě nezabil, znamená, že si tu jízdu užívá.
Jste už na cestách dlouho a nesetkala jste se s tím.
Proč právě my?
Protože jste zastavili.
My si dáváme pozor.
Vidíme varovný signály a hlavně dodržujeme pravidla.
Nejezdi v noci.
Ať se děje cokoli, nezastavuj. Nikdy nezastavuj.
Diane.
- Co ode mě chcete? - Co teď máme udělat?
Určitě se nějak dá porazit.
- Poranila jsem ho. - Cože?
Když mě poprvé napadl,
pustil mě, když se ho dotkl náš medailon svatého Kryštofa.
Vypráví se takový dávný příběh.
Jeden řidič kamionu tomu utekl. Našel útočiště v kostele u Grand Junction.
V kostele svatého Kryštofa.
Jestli se tam dostanete, můžete mít naději.
Jasně, ale…
až se tam dostaneme, co máme udělat?
Posvátná půda toho kostela by mohla jeho moc oslabit.
Vlákáte-li ho tam, možná ho zabijete.
Jinak se můžete jen modlit.
Za svou spásu.
A kde ten kostel najdeme?
- Na žádný mapě není. - No tak! Jak se tam dostaneme?
Stojí na slepý cestě uprostřed pustiny.
A musíte umět číst značky.
- Jak máme… - My nevíme…
- Já vás tam vezmu. - Vážně?
Moc děkujeme.
Ale musíme sebou hodit.
Běžte do auta. Sejdeme se na druhým konci kempu.
Utíkejte, musíme odsud zmizet.
Co je to?
Tylere, musíme jet. Je tady!
Rychle.
Rychle! Nastup!
Jsem v pohodě. Sakra.
Tak jedeme!
Musíme na to šlápnout.
Ne, ne, ne.
Ne! Ne, Diane!
Do prdele.
Panebože. To ne.
Proboha.
Sakra.
Tyi, já se strašně bojím.
Za její smrt můžeme my. Nemá to konce.
Ježíšikriste.
Co máš s rukou?
Zůstaň tady.
Mám tady…
No tak.
- Dobrý? - Jo.
Opatrně.
- Promiň. - To je dobrý.
Už nemám praxi.
Ten kostel.
Ten kostel. Musíme se tam dostat.
Jo?
- V Grand Junction. - Jo.
- Moc informací o něm nemáme. - Já vím.
Ale pojedeme tím směrem a zkusíme každou vedlejší silnici.
Je to lepší než jen čekat na smrt.
Já natankuju a ty nakoupíš zásoby.
Tyi, nesmíme se rozdělit. Nikdy se nesmíme rozdělit.
Máte vzadu ještě nějaký?
Našel jsi něco?
Jenom běžný informace o svatým Kryštofovi.
LEGENDA O SVATÉM KRYŠTOFOVI
Tady něco je.
„V mládí putoval po cestách s potulným mnichem.
Jednoho rána se mnich náhle zastavil,
neboť ho vyděsil kříž na kraji cesty.
Kryštof si tak uvědomil, že necestuje se zbožným mužem.
Byl to démon.
Démon, který na sebe bere rouhavou podobu kazatele.“
Diana říkala, že už je tu od nepaměti.
Kryštofův temný protějšek.
Pro všechno svaté někde existuje i něco bezbožného.
Máme dobrej čas.
- Jak to, že je noc? - Nevím.
Musíme zpátky do města.
Hele…
to zvládneme.
„CESTUJTE STYLOVĚ… PŘIJĎTE SI POHOVĚT“
Proč jsi zastavila?
„Musíte umět číst značky.“
Drž se.
Mads?
Co to děláš? Už se nedostaneme zpátky.
Prostě mi věř.
Tenhle symbol je z Kodexu tuláků. Znamená to „jeďte tudy“.
Ale tady, miláčku, není žádná silnice.
Ten symbol pro nás někdo nakreslil. Nebo ho něco nakreslilo.
Co když to byl on?
Tvé hříchy tě svedly na cestu zatracení!
A pro hříšníky je trestem peklo.
- Vrať se, hříšníku, dřív… - Co?
…než vyjde slunce.
- Než se tě zmocní Satan. - Co to sakra je? Zavři zobák.
Proboha!
Tamhle něco je.
- Znamení. Vidíš ho? - Jo.
Jeď tím směrem.
Hele. Vidíš to?
Fajn.
Jsme na cestě.
To je ta cesta. Tady určitě bude ten kostel.
Jo.
Skvělý.
Jak se přes něj dostaneme?
Já tě navedu.
Co je?
Kostel.
Tohle není skutečný.
Jen se nás snaží zastavit.
Pojď.
Co je to?
- Ne! Ne! - Jeď. Nezastavuj.
Sakra.
Tylere!
Mads.
Dojeď k tomu kostelu.
Tylere!
Posvátná půda.
No teda.
Sakra.
No tak!
Sakra.
Šťastné nehody.
Maddie!
O všechno jsme přišli.
O všechno ne.
Věděl jsem, že zachráníš Boba.
To není Bob.
Co to je?
No jo.
Zmáčknul jsem tlačítko SOS.
Jo.
Koupíme si dům v uzavřený rezidenční čtvrti.
Jo, to zní dobře.
- Pořídíme si hlídacího psa. - Jo.
- Večer si necháme vozit jídlo. - Jo.
A ani se odtamtud nehneme.
PASAŽÉR
Překlad titulků: Petr Fantys