Downloaded from YTS.BZ
A 2004-ES UEFA EB-N 297 JÁTÉKOS LÉPETT PÁLYÁRA.
Official YIFY movies site: YTS.BZ
MA KÖZÜLÜK KETTEN MÉG MINDIG PROFI FUTBALLISTÁK:
CRISTIANO RONALDO ÉS…
Nem nézek ki 40-nek, ugye?
Szerinted? 40-nek látszom?
Oké.
Megy ez a szar?
- Minden oké? - A hang is?
Igen.
Lukas Podolski vagyok.
És valami király dolgot forgatunk.
A dokufilmek mindig ugyanolyanok. Ez a benyomásom.
Karrier…
csúcspontok, bevágások.
Lukas Podolski, ez az ő posztja!
80% tőletek, és néha én is megvakarom a tököm.
És így minden rendben lesz.
Időnként valami privát dolgot is mutatnak.
Enyém, enyém.
Micsoda kisbaba.
Aztán minden edző megszólal.
Jogi Löw, Thomas Müller, Toni Kroos, Bastian Schweinsteiger…
- Helló! - Oliver Kahn.
Csapattársak.
25 kamera, és aztán: beszélj.
- Bal láb. - Bal láb.
- A legjobb bal láb.
Podolski! Őrület! Megőrülök!
- Erő. - Magabiztosság.
Mentálisan nagyon stabil.
Szép játék! Podolski!
Bárhonnan tudott gólt lőni.
- Világbajnok. - 130 meccs.
Legenda.
Podolski. Nagyszerű német játék. Kettő-null. Fantasztikus futball.
Számomra ez tesz valakit nagy játékossá.
Nem lesz benne semmi, amit már tudsz. Az szerintem mindig kicsit unalmas.
Ó, tényleg?
- Rendben. - Külön időt szánok rá. Na akkor…
Kár. Sok mondanivalóm van.
Szerintem más embereknek, akiknek közük van hozzám,
kellene válaszolniuk kérdésekre.
FELSZERELÉS-FELELŐS
Igen, a család fontos.
„Podolski asszony, micsoda unokája van!”
Azt mondta, még öt évig tud játszani.
AZ APA
Ha ezt megtudja, megöl.
A TESTVÉR
Sokat hallottam a nagynénédről.
Igen, persze, szóval…
ezzel nem lehet melléfogni.
Aztán jön a másik: „Miért nem engem választottál?
Miért a másikat?”
AZ EGYIK NAGYNÉNI
Helló!
A MÁSIK NAGYNÉNI
Kövess… Gyere, megmutatom az új otthonom.
Minden a filmért, a dokuért. Egy kis dráma.
Meglátjuk, mi lesz belőle.
Teljes gázzal.
Lukas Podolski!
- Totál őrült. - Kell az akció.
Ő már csak ilyen.
Nincs megállás. Aki lemarad, kimarad.
BERGHEIM, NÉMETORSZÁG
Itt nőttem fel.
- Forog? - Forog.
Oké… és tessék.
SZÜLŐI HÁZ
- Helló! - Helló!
Szerintem menő azt mondani, csináljunk egy családi interjút.
Ahol mindenki együtt van és beszél. Mert akkor jönnek elő a sztorik.
Min nevetsz?
„Ja, igen, akkoriban, tényleg.”
Fekete haj.
Szép képek.
A családom része az édesanyám, Krysia.
Aha, itt.
- Mutasd. - Anya kézilabdázik.
A hatos. Itt.
Az apukám, Waldemar.
Igen.
- Mi az? - Nézd csak!
Nem! Nem, nem, nem.
Amikor profi lettem. Így szurkolt.
- Az első profi szerződés. - Muti.
Ilyen képeket nem mutogathatsz.
A testvérem, Justina.
Podolski. Mind.
- Úristen, milyen fiatalok voltunk. - Jézusom. Gigolo!
Igen, őrültek vagyunk.
Pozitív értelemben.
- Pozitív értelemben. - Igen.
Mind a négyen ugyanabban a fürdővízben fürödtünk.
Egy teli kád. Nem úgy, hogy leereszt, új víz, vagy zuhany…
- Az első… - Az első, aztán a következő…
- És a legrosszabb volt az utolsó. - Pont így.
Mindig sok vizet engedett a kádba.
- Úgy szerette. - Erre anya: „Lukas, ne ilyen sokat.”
Aztán nagyon kedvesen azt mondta:
„Anya, egy nap annyi vized lesz,
hogy annyit fürdesz, amennyit csak akarsz.”
- Az egy kicsit… - Igen.
- És így is lett. És most is így van. - Így is maradt.
KATOWICE, LENGYELORSZÁG
Anyu.
- Anyu. - Itt. Oké.
Na?
Elci. Nyam-nyam, ropi!
Ella főzte a kávét!
De finom kávé!
- Egy, kettő, három. Bravó! - Még egyszer…
Ella, gól!
Nem! Apa, gól!
Az otthonunk most itt van Lengyelországban.
Ne azt.
És itt élünk családként. Monika, én és a gyerekek.
Apa hoz szószt Majának.
Louis lassan a saját lábára áll.
De a két lánnyal Monikával megosztjuk a napi rutint.
Monika inkább a háttérben van. Sosem szeretett kamera előtt állni.
És nem is fog.
MONIKA PODOLSKI ELŐSZÖR SZÓLAL MEG NYILVÁNOSAN
- Nem tudom, miért maradtál itt. - Próba, egy, két, há…
Szerintem fontos látni, hogy ő nem csak egy focista.
Poldi.
Hanem apa is.
Hogy van egy nagyon szerető, lágy, és igen, másmilyen oldala is.
Ezért egyeztem bele ebbe.
A napi rutinom szerintem ugyanaz, mióta focizni kezdtem.
Igazából minden nap edzek.
Aztán meccsek, pénteken, szombaton, vasárnap vagy… hétfőn.
- Hulla vagy. Többet kell edzened. - Mi van?
Tegyél bele több erőt. Stabilabbnak kell lenni, oké?
Oké. Kezdjük újra.
Yalla Habibi!
Sober! Sok jó dugást kívánok!
Ne feledd, az óvszer fontos…
- Soberka, sok sikert! - Köszönöm!
Már egy ideje azon gondolkodtam, hogy visszatérek Lengyelországba.
Szilézia régióban vagyunk.
Zabrze az a város, ahol a klub székhelye található.
Górnik Zabrze.
Ahol én is futballozom.
Zabrze egy munkásváros.
A régió ismert a külszíni bányáiról, bányászatról, satöbbi.
Normális emberek, nyitott emberek.
Sosnica öt percre van a stadiontól. Onnan származik az egész családom.
Apámmal és a nagybátyámmal jártam ki a stadionba.
Már régóta gondolkodtam azon, hogy visszatérek ebbe a régióba
és ehhez a klubhoz.
Megígértem a nagymamámnak Lengyelországban.
Világbajnok.
A világ legjobbja.
Nem jó?
De, jó.
Egyszerűen jól érzem magam ott. Onnan jövök, és szeretek ott lenni.
2024. JÚLIUS
A lengyel Ekstraklasa első meccsnapja!
Lech Poznań üdvözli a Górnik Zabrzét.
Mondtam már, fejben ez az utolsó szezonom.
Nyáron betöltöm a 40-et.
Ez az aktív profi pályafutásom vége.
Aztán leülök és átgondolom, hogyan tovább.
De most úgy áll, hogy ennyi.
És te is részese vagy az útnak.
Hatkor kapnak enni.
Ez a két idióta itt.
Gyere ide.
Szerintem mindenki focistaként ismer.
Persze ez benne lesz a dokuban. Logikus.
Voltak nagyon szép pillanatok. Sok pillanat. Sok gól.
HAMAROSAN
Világbajnok!
Vereségek.
Nagyon csúnya vége lesz.
Ez is a része.
Egy dokumentumfilm 90 perces. Nagyjából. Attól függ.
És 70-80%-a csak a focistáról és a sikereiről szól.
És 20% arról, mit csinál a pályán kívül.
Ha rajtam múlna, inkább megfordítanám.
KÖLN, NÉMETORSZÁG
1,2 millió euró, ugye?
Igen, meglátjuk. Meglátjuk, mi jön, ugye?
Igen?
Lukas sokat változott az elmúlt 10-12 évben.
Az emberek nem erre számítanak. Hanem a futballistára.
Nem Lukasra, az üzletemberre, akivé az elmúlt években vált.
Valószínűleg ez lesz az utolsó szezonom.
Addigra egy olyan kollekciót akartam létrehozni,
ami az utolsó lesz.
Mondjuk egy ilyen fal, Lukas Podolski búcsúkollekció
a klubbal együtt.
LP10-X, Górnik Zabrze logó mindenhol kicsiben. Vagy a nyaknál.
Körülbelül hány darab lesz?
- Tegyünk egy javaslatot? - Igen.
Picit menőbbé akarom tenni a cuccokat. Nincs kedvem ilyeneket csinálni.
- Igen. - Érted?
Inkább ebbe az irányba mennék.
Menő szabással, menő anyaggal, letisztult logóval.
Szerintem a táska király, olyan simán…
Nem tudom, mennyire mennek a kerti törpék. Elég német dolog.
Ja, nem tudom. Kerti törpék, tudod, mindenkinek van, nem?
Jó, de nem olyan, ami rád hasonlít.
- Csináljuk! - Igen?
Király lenne.
Aztán mondd meg, mennyi.
Alul legyen ott az ár.
Átutaljuk. A többit intézem a klubbal.
Vettem.
- Röviden: teljes gázzal. - Igen.
Ez szerintem öt másodperc lesz a filmben, ugye?
- Amit most csináltunk. - Igen. Pontosan.
Az esze egész nap az üzleten jár.
„Hogy lehetne jobbat? Nagyobban? Még többet?”
Ez az alap hozzáállása.
SPEYER REPÜLŐTÉR
Megint itt vannak.
Igen, a vereség után a fesztiválra. Mindent a dokuért.
Lukas nem nagyon alszik.
Nem olyan, aki azt mondja, „pihenek pár órát.”
Egyből a hatodik fokozatba kapcsol. Mindig pörög.
Gyerünk! Most!
Hé, Louis! It's my life.
Na, kezdjük.
Helló!
GLÜCKSGEFÜHLE FESZTIVÁL
Erre!
A nulláról építettünk egy fesztivált,
és eljutottunk majdnem 200 ezer látogatóig.
Szponzorok megkeresése, menedzserek felhívása,
az egész megszervezése, és így tovább. Élvezem.
Kösz, hogy jöttetek, srácok. Jó volt a show.
- Szia! Lukas. - Kevin. Örülök.
- Semmi gond! - Minden frankó!
Most a nejemmel.
- Persze. - De nélkülem, oké?
Édes, hol vagy?
- Csak ez az egy. - Utolsó.
Oké.
Köszi, srácok!
- Rendben. Köszi. - Köszi, fiúk.
- Köszi a meghívást. - Kösz!
Köszi!
Felkelni! Jó reggelt!
Gyerünk!
- Podolski! Podolski! Podolski! - Podolski! Podolski! Podolski!
Van egy vállalkozásom, a Mangal Döner.
Ice Cream United. Christiannal együtt.
„Csináljunk fagyit.” „Rendben, csináljunk fagyit.”
És még két-három dolog fut, vagy előkészítés alatt áll.
Menj, vegyél egy kebabot.
Vannak, akik azt mondják, a kebabja jobb, mint a karrierje.
Persze a cél, hogy minden üzlet fejlődjön.
100-200 üzletet akarok. Ez a célom. Látod az emberek arcán a meglepetést.
Amikor azt mondod, már majdnem 60 bolt van,
azt kérdezik, „a rohadt életbe, hogy csinálja?”
Ez elég sok, nem? Mi motivál?
Aki lemarad, kimarad. Jegyezd meg!
Jó, akkor felhívom őket.
Egész nap úton van.
Néha Németországban van. Nem tudom, két-három órára jött-e.
Aztán este már megy vissza Lengyelországba.
Később a barátaim mondják, Németországban volt.
Az életem nem egyirányú utca, hanem inkább olyan, mint a sibujai kereszteződés.
Minden irányba megy.
Foci, üzlet, sok minden. És persze a család.
Sok ember jön-megy.
Mindig történik valami. Utazás, ügyintézés…
Gyakran kérdezem: miért vállalsz ennyit?
Mondhatjuk, hogy jól megy.
Miért csinálod ezt magaddal? De Lukas robog tovább.
Nem akarsz egyszer megállni?
ZABRZE, LENGYELORSZÁG
17, 18, 19, 20, 1, 2…
Sarapata, baszki, négy nap szüneted volt!
Ide, ide.
Új cuccok kerültek bele.
Mi fog hiányozni, ha visszavonulsz?
Ha egész életedben ezt csináltad, hiányozni fog.
De szerintem pár hónap után, fél vagy egy év múlva,
nem tudom, mikor, megint jön valami új.
Eleinte minden változás nehéz.
De túlteszed magad rajta.
De az ilyen dolgok hiányoznak.
Odaérni, leülni, teázni.
Ez bennem van, több mint 20 éve.
Ha egyik napról a másikra hirtelen eltűnik,
kíváncsi vagyok, hogyan reagálok majd, vagy milyen lesz.
- Ez megijeszt egy kicsit? - Nem.
„Lesz, ami lesz,” ahogy Kölnben mondják.
BÚCSÚMECCSÉT AZ 1. FC KÖLN SZÍNEIBEN KÖLNBEN RENDEZIK MEG.
AHOL MINDEN ELKEZDŐDÖTT.
Amikor az 1. FC Kölnben kezdtem játszani, tízéves voltam. Később a profik között.
Mindig erről álmodtam. Ez az én klubom.
És most Lukas Podolski közel 40 évesen tér vissza, aktív profi játékosként.
Egy búcsúmeccset akartam, ami összeköti ezt a két klubot,
az 1. FC Kölnt és a klubomat, a Górnik Zabrzét.
Két hazai klub, azt mondanám.
Hogy egymás ellen játsszanak.
Újra pályára lépni a stadionban, ahol a karrierem elkezdődött.
Lukas Podolski, üdv a Bundesligában.
Tizennyolc éves, és máris egy reménysugár.
Övé az első.
Elbúcsúzni, megköszönni az évek során kapott támogatást.
Podolski, szabadrúgás, gól! Gól az 1. FC Kölnnek. Lukas Podolski!
Minden edzőnek, minden csapattársnak, akikkel együtt játszottam,
hatalmas köszönet az itt töltött évekért.
Részemről, a családom részéről.
Ezért nehéz elbúcsúzni.
Lukas!
- Podolski! - Podolski!
Körbejárta a stadiont, a nézők ünnepelték.
Beszélt az emberekkel… Nem akart elmenni.
Akkor értettem meg, ez az ő közege.
Úgy mozog, mintha a pályán született volna.
Számára a legszebb dolog a futball.
A foci mégis véges.
Van olyan érzésed, hogy egyszer vége lesz?
Igen, nehéz elengedni. Majd a szezon után meglátom.
- Főni! - Jó reggelt!
- Ó, ma rózsaszínben!
Ne forgassatok itt, teljes a káosz! Itt ne!
IGAZGATÓSÁGI TAG GÓRNIK ZABRZE
Ma különösen szép színekben.
IGAZGATÓSÁGI TAG, GÓRNIK ZABRZE
Valentin-nap, Valentin… Valentin-nap.
Az elnökünk.
- Menjünk a középső szobába? - Igen!
Jó napot!
Meddig akarsz még játszani?
Nem tudom.
Még nem döntöttem el, hogy folytatom-e vagy abbahagyom.
Még nem döntöttél?
„Hogyhogy nem döntöttél még?” Most az a terv, hogy abbahagyom.
Tehát, hogy megbeszéljük a szerződés részleteit…
hogy 500 zloty, 1000, vagy bármilyen összeg…
Ez nem az a nap?
De mindig hagyok nyitva egy ajtót.
Nem az utolsó szezonodat forgatjuk?
Elvileg az utolsó szezon.
„ELVILEG AZ UTOLSÓ SZEZON”
Az eszem még nem áll kész azt mondani: „Oké, pár hét múlva vége.”
Ezért nem született meg a döntés.
A futball egyszerűen a legjobb sport.
Szórakozás, érzelmek. Ezt a hétköznapokban nem találod meg.
Ezért szeretem.
Ez a drogom.
Ha egy dolgot keresel, azokat az érzelmeket a pályán…
EGYKORI CSAPATTÁRS
…többé nem találod meg.
Egy döntő érzése, győzelem, vereség, a hangulat.
Minden, ami ezzel jár, véget ér. Nem jön vissza.
És nincs semmi, ami hasonló érzéseket adna.
Ez nem csak egy munka. Ez szenvedély.
És egy szenvedélyt örökre feladni
teljesen normális, hogy akaraterőt igényel.
Persze sok kérdés van. Mi lesz, ha vége?
Mi hajt tovább? Vagy ki vagyok, ha vége?
Lukas most egy változáson megy keresztül,
amikor ezt neki magától kell elengednie.
És te éppen most fogod megtapasztalni az életnek ezt a szakaszát,
ami nagyon nehéz számára.
Apa kedvéért egyet.
Lukas nem nyílik meg gyorsan mások előtt.
Sok időt kell vele tölteni, sok évet…
hogy megértsd, milyen ember.
Egy, kettő, három. Egy, kettő, három.
Csak a focistát látod, a vicces srácot.
- Poldit. - Anya!
Sokkal, sokkal több van mögötte.
Ahhoz, hogy megértsd Lukast emberként és a jellemét,
meg kell értened, hogy nőtt fel, hogy fejlődött, és honnan indult.
Gyere, nézzük meg a mekegőt!
Szerintem akkor sok mindent megértesz.
LENGYELORSZÁG
1987 novemberének vége. Nagyon nehéz időszak volt.
Lengyelország még messze van attól, hogy önellátó legyen.
A gazdasági fejlődés inflációhoz és széleskörű szegénységhez vezetett.
A drasztikus áremelkedések után sokan már az élelmiszert sem tudják megfizetni.
Nem tudom, hogy kerültünk Németországba. Kicsi voltam.
A sztorit mindig csak apámtól és anyámtól hallom.
- Útlevél. - Útlevél.
Igen, ez az útlevél.
Régi lengyel útlevél.
Ó, itt, itt vagyok én. Anya vízuma.
Itt.
Nem mindenki jöhetett. A feleségem Hollandiából kapott vízumot.
Én pedig Németországból. Igen. Mindent titokban intéztünk.
Ki tudta ezt előre?
Csak én, a férjem, a sógornőm.
És ennyi. Senki más.
Senki. Bepakoltuk a holminkat az autóba.
Én az egyik gyerekkel, a feleségem a másikkal.
Aztán azt kérdeztük, menjünk vagy ne? És végül elindultunk.
Aztán ide jöttünk, Bergheimbe.
Egy jobb életért jöttünk. A gyerekek miatt.
Pár cuccal jöttünk át. Semmink nem volt itt.
Apám talált munkát. Anyám iskolákban takarított.
A tantermeket pucolta, meg mindent. És igen, ez volt a kezdet.
A nagymamánk befogadott minket.
Az elején olyan volt számomra, mint egy második anya.
Segített felnevelni, gondoskodott rólam.
006-OS SZOBA PODOLSKI ASSZONY
Szép. Igen, szép.
Felvettél egy blézert.
- Ma kiöltöztél, mi? - Igen, ma vasárnap van.
Igen.
Mindig jó gyerek volt.
NAGYMAMA
Ó, igen.
Ő volt a legkisebb a családban.
Egyéves voltál.
- Nem, kettő. Kettő. - Igen, egy… Kettő? Igen.
Kettő, igen.
Nem akartál óvodába menni. Mindig sírtál.
Ez az óvodában volt. Az óvónő csak németül beszélt.
És persze eleinte semmit sem értettem.
A nagymamám letett az ajtónál. Aztán elment.
És én nem mentem be a terembe, hanem kimentem.
Ott vártam egyig-kettőig a kövön ülve, amíg értem nem jött.
- Egyedül? - Egyedül, igen.
Pár gyerek csúfolt.
Hogy nem értem a nyelvet és így tovább, de…
A német nyelv minél gyorsabb megtanulása
és a német kultúrához való alkalmazkodás nagyon fontos volt.
Amikor étterembe mentünk, azt mondták a szüleim,
viselkedj, sok német van itt.
Hányszor történt meg kisfiú koromban!
Mert sok német volt ott, és meg akartuk mutatni, hogy be tudunk illeszkedni.
Az volt a jó, hogy egy lakótelepen éltünk, ahol 25 nemzet lakott.
Senkit nem érdekelt, honnan jöttél.
Csak jól éreztük magunkat, és fociztunk az utcán.
Így mentem régen a sportpályára.
Mindig volt nála labda. Mindig, még a fürdőkádban is.
Mindig volt nála labda.
Mindig nálam volt.
Anyám elküldött bevásárolni, én odafelé rúgtam a labdát,
lépcsőn zsonglőrködtem, aztán mentem az úton.
Amikor kaptam egy focilabdát a szüleimtől, boldog voltam és büszke.
A focilabdával aludtam, mert annyira király volt.
Mindegy volt, milyen az idő.
Nem számított, hogy hideg van, vagy esik.
Tetőtől talpig vizesen jött haza.
Mindig a focipályán volt.
Az a bergheimi focipálya
számomra mindig luxus volt és szabadság.
Mindig jól éreztem magam.
Ott nyíltam ki, az jelentette számomra a mindent.
- Hogy viselkedett ott? - Ugyanúgy, mint ma. Nyersen.
Kisfiúként pont ugyanolyan volt, mint most.
Ki kell állni ellene, mert stabil, kemény,
mindig bal lábbal lő.
Mindenki félt a lövéseitől. Ez volt a fegyvere.
Csak játszottunk. Öt az öt ellen, hat a hat ellen, hét a hét ellen.
Soha nem hagytuk abba.
Igen!
Mindenki ismerte Lukast. És biciklivel…
TESTVÉR
…a pálya hat-hét percnyi tekerésre volt.
Anyám mindig kiabált utána.
Olyan messzire hallatszott, hogy a pályáig elért.
„Lukas, hív anyád. Haza kell menned.”
Jó napot!
Lefagyasztottam.
Négy disznó és csirkék. Oké?
Jó.
Ma újkrumpli lesz kaporral,
sertésszelet…
- és gomba. - Rántott hús!
Rántott hús. Lengyelországban sertésszeletnek hívják.
Bécsi szelet.
Az.
- Kell bele egy kis vaj. - Akkor add ide azt a margarint.
Istenem, tönkreteszel.
Ne csinálj belőle nagy ügyet.
Anyának szokása, hogy mindent tökéletesen akar csinálni.
Ugyanaz a célja, mint nekem.
Ha elveszíti a belépőkártyáját, addig keresi, amíg meg nem találja.
Amikor más azt mondja, nem érdekel, kérek újat a recepción
vagy letiltatom,
ő keresgél, és megpróbálja megtalálni, vagy megoldani a dolgot.
Harcos, győztes mentalitás, én is ilyen vagyok.
Soha nem voltam félős.
- Ezt magától örökölte? - Szerintem igen.
Azt mondanám, szinte mindent tőlem örökölt.
Hihetetlen volt egy kisfiútól,
hogy ennyire magabiztos volt, hogy ő irányított,
pedig sokszor ő volt a legkisebb.
A játékban is voltak olyan helyzetek, amikor jól passzolt,
nagyon jól adott be, és persze jó helyen volt.
Mindig jó érzéke volt a gólhoz.
Meg kellett próbálni ezt a játékost az 1. FC Kölnhöz hozni.
1995-től az 1. FC Köln utánpótlásában voltam.
Aki idáig eljut, tovább akar menni.
Végül mindenki profi akar lenni.
Az U17-Ben és U19-ben játszottam az 1. FC Kölnnél vasárnap.
A meccsek 11-kor voltak. Aztán három-négy körül végeztem,
és a srácokkal fociztam a pályán.
Hülyéskedtünk is, jól éreztük magunkat.
Milyen hülyeségeket csináltatok?
Sok mindent. Sokat.
Elloptunk dolgokat.
Betörtünk egy raktárba a srácokkal.
Akkoriban jegyeket árultunk feketén.
Az utánpótlásban mindig kaptunk ingyen jegyeket.
És eladtuk őket feketén. Volt feketepiac.
Voltak játékosok, akik nem Kölnben éltek,
nem értek rá hétvégén Kölnbe jönni meccset nézni.
Megvettük a jegyeket a srácoktól öt-tíz márkáért,
és eladtuk húsz-huszonötért.
Poldi, meg kell hagyni, mindig keményen tárgyalt.
Ha öt márkád volt, azt mondta, nem, nem adja el.
Volt akár nyolc-tíz jegyed is egy-egy meccsre.
Ha összeadjuk az egészet, az elég sok volt.
Plusz begyűjtöttük a poharakat.
Volt, aki lent, volt, aki fent keresett.
És neki volt 10-15 pohara, amit pénzre váltott.
Mit csináltál a pénzzel?
Fogalmam sincs.
Elővette az összes pénzét, így hajtogatta, és mondta: „Nézd.”
Mindig ezt csinálja a pénzzel, még ma is.
„Neked nincs. Nézd az enyémet.” Mindig volt pénze.
Nem dicsekedtem vele, és nem is költöttem el őrült módjára.
Gyűjtögette.
Spórolós, nagyon spórolós.
A többit pedig mindig elrejtettem a szekrényben, a ruháim alá.
Hogy a nővérem ne lopja el.
Ő gyűjtögetett. Én költekeztem.
Szerintem ezt a tartást, keménységet az utcáról hoztam.
A srácoktól, akikkel játszottam.
Volt bennem meggyőződés és kitartás.
Amikor annak idején a profik között kezdtem,
már az első edzésen meg akartam mutatni, hogy itt akarok maradni.
Még a régi katakombákban öltöztünk.
Bemész, ott van a 36-os mez.
Minden, amiről gyerekként álmodtál, hirtelen valósággá válik.
Már nem álom, ott lóg a mez,
felveszed, és mész le a csapattal.
Lukas Podolski, üdv a Bundesligában. 18 éves.
Még egy percet sem játszott, és máris reménysugár.
Régen a kapu mögött álltam, oldalt, szurkolóként.
És hirtelen a másik oldalon voltam, a részese voltam.
És azt gondoltam, „hé, hol vagy most?”
Aztán jött a pillanat, élete lehetősége,
hogy befusson az 1. FC Kölnnél, a klubjánál.
Gyerünk!
Podolski!
Jó bal lába van.
A család többi tagjának talán meglepetés volt,
de én tudtam, hogy sikerülni fog neki.
Lottner. Igen, szép volt, Podolski!
Kicsit olyan, mintha egy mesében lennél?
Nem igazán, ez normális, mint mindig.
Hazajöttem a munkából, és egyszer csak…
megérkeztem, és egy autó állt a helyemen.
Ott parkolt, ahol én szoktam parkolni.
Felmentem hozzá a kulccsal, és azt mondtam, van itt számodra valami.
Lement, és ott állt egy Audi A4.
Azt mondta, ez a tiéd, ajándék.
Hogy örült-e, azt majd ő elmondja.
Mit mondjak? Hú, király!
Megölelt, megcsókolt, és nem tudta visszatartani a könnyeit.
Igen… nem tudom. Sírtam? Nem tudom.
Munkásként esélyem sem volt ilyen autót venni.
Ugye? Szóval… És hirtelen kapok egy ilyet ingyen,
és egy órával később már vezethettem Wuppertalba.
Az apja minden edzésre elkísérte.
HANGFELVÉTEL MONIKA PODOLSKI
Apaként szigorú volt, igen.
De annyira közel állnak egymáshoz, hogy minden nap beszélnek,
mindent elmondanak egymásnak.
Nagyon szoros a kapcsolatuk.
Természetesen vannak olyan gének, amiket az apámtól örököltem,
mert ő is focista volt.
Nemcsak az van, hogy apám azt mondta,
a semmiből nem születik semmi, de persze munka is kell hozzá.
Apám mindig azt mondta, mindegy mi van,
ne vedd természetesnek.
Tenned is kell érte.
Nem hullik az öledbe.
Meg kell dolgozni érte. És csak akkor mondhatod, hogy megcsináltad.
A Bundesliga visszatér a téli szünet után
egy derbihétvégével az 1. FC Köln és a Borussia Mönchengladbach között.
Melyik volt az a pillanat számodra,
amikor rájöttél, oké, most már megcsináltam, profi vagyok?
A Gladbach elleni gól a derbin.
Schröder helyzetben, Podolski ellövi, bent van!
Gól az 1. FC Kölnnek, Lukas Podolski!
A déli lelátóról érkező támogatás. Ez lendületet adott nekem, a médiában is.
Jó beadás!
Az 1. FC Köln vezet.
Nagy gól volt, szerintem.
Podolski! 1:1!
Podolski! És gól!
Hihetetlen!
A POLDI-MESE
Odamész 18-19 évesen,
játszol, és a nevedet kiabálják, támogatnak.
Podolski! És 2:0! Micsoda gól!
Csoda volt, ami történt,
pedig Lukas még nem volt ott régóta.
De nem volt sok hős, sok fiatal sztár Németországban,
és a laza személyiségével egyszerűen népszerű lett.
Nemrég még a szurkolói szektorban állt.
Most már saját rajongói vannak.
Azt írják: „Gyereket akarunk tőled.”
Alatta telefonszám a kapcsolatfelvételhez.
De ilyet nem csinálok.
- Nincs autód, nincs barátnőd. - A foci az első, ez számít.
Tinédzser korában milyen szerepet játszottak a lányok?
- Semmilyet. - Semmilyet.
Soha nem volt barátnőm, még tinikoromban sem.
Mindig csak fociztunk.
A srácok hétvégén Kölnbe jártak bulizni meg ilyenek,
és mindig mesélték, hú, nők, találkoztam egy csajjal…
ahogy ez a srácoknál megy.
Én meg mindig otthon voltam, vagy szombaton-vasárnap meccsem volt.
Aztán egyszer egy haver mondta, „Van egy lengyel csaj,
te is lengyel vagy, ő is, szőke, ismerem.
Bemutatlak neki.”
Találkoztunk, beszélgettünk és…
ennyi volt.
A suliudvaron találkoztunk a pingpongasztalnál.
Aztán elmentünk a benzinkútra, vettünk üdítőt meg egy Mars szeletet.
Emlékszem rá. Aztán csak sétáltunk.
Fél éjszakán át.
Sokat beszélt a fociról, a családjáról,
és hamar rájöttem, hogy hasonló az életfelfogásunk.
Ezért lett második randi, meg harmadik is.
Az esküvője… te jó ég!
- Nem is beszélek róla. - Micsoda esküvő!
Micsoda esküvő. Három napos. Tudod, mit? Könnyekig hatódtam.
- Egy álom. - Sírtál.
- A templomban. - Egy álom volt.
Csodálatos. Gyönyörű. Mind a három nap, ugye?
Az egész csodás volt.
Eleinte fel sem fogod, bele kell nőni.
De annyira boldog voltam miatta. Tudtam, mennyire fontos neki.
Nem annyira a hírnév és a dicsőség,
hanem hogy profi focista legyen, mezben játsszon.
Valószínűleg már az elején látta, hogy mennyi energiát teszek bele,
mennyire elszánt vagyok, mennyire akarom, és hátrébb lépett,
és hagyta, hogy megvalósítsam az álmom.
Akkor az U21-ben voltam, és felhívott Rudi Völler.
„Mész a válogatott edzőtáborába.”
2004-ben, Rudi Völlerrel. Igen, akkor kezdődött.
Teljesen odavoltunk.
Lukas Podolski beáll
második újoncként Schweinsteiger mellett.
Készen állt, erre nem engedték játszani.
Eddig nincs lehetőség Podolskit beállítani.
Az oldalvonalnál melegít.
És játszanak, és mondják, miért nem küldi be?
Most jön a szünet.
A kölni játékos a harmadik legfiatalabb újonc
a háború utáni német válogatottban.
De aztán játszott. Boldogok voltunk. Igen, teljes gőzzel ünnepeltünk.
Basti meg én voltunk.
Mindent beleadtunk.
Podolski, gól!
Igen! Tíz perccel a szünet előtt 3:0 az állás.
És ott voltunk a 2006-os vb-n.
Hatalmas elvárások.
„A VB-N MINDENT POLDIRA TESZÜNK FEL”
Mindenki azt hitte, Lukas Podolski egyedül visz minket a címig.
Ha már az a kép alakul ki,
hogy egyedül neked kell világbajnokká tenned a németeket…
Olvastam párszor. „Poldi megcsinálja.”
Idegesít, vagy jól bírod ezt a nyomást?
A sajtó sokat ír erről,
de nem kell magamra nyomást helyeznem.
Élvezem a focit, és ezt akarom megmutatni.
Ezt állítja. Majdnem el is hiszi az ember.
Arra koncentrált, amit tennie kellett,
és megvolt benne az a képesség, hogy ennyire felszabadultan,
gátlások nélkül menjen neki egy meccsnek.
Számomra a 2006-os vb-n egyszerű volt minden:
ott vagy, beleadsz mindent, játszol.
És indulunk! Schneider kontrája, Podolski!
Egy fantasztikus gól! Ez isteni! Ez csodálatos!
Klose, megfordul, Klose, beér… Gól!
Gól Lukas Podolskitól!
Minden meccsen ott voltam, az elejétől a végéig néztem.
Minden meccsen ott voltunk élőben.
Klose!
Megint Podolski! Ezt nem hiszem el!
Hihetetlen!
Amikor azt hallom, „Poldi és Schweini”… felragyog bennem valamiféle öröm.
- Lukas, kelj fel! - Hé!
Gyerünk! Induljunk a meccsre!
Felkelni, lustaság!
Mint két jó barát, akik nagyon jól megértik egymást.
Végső soron ez volt.
- Ezt eszi a rohadék. - Ne már, Schweini!
Én is meglátogattam őket.
A nők is bemehettek bizonyos napokon.
Vittem egy zacskó chipset.
Igazából magamnak… nem Lukasnak.
Ezért volt vicces, amikor ezt felkapták.
Hogy Lukas ilyeneket eszik.
Nézd már!
Az volt a jó bennünk, hogy a pályán elképesztően jól működtünk együtt.
Nagyon jól kijöttünk és jól szórakoztunk. Az emberek… szerették ezt.
Németország-Argentína. Hosszabbítás, tizenegyesekkel.
NEGYEDDÖNTŐ
Nem jellemző rá, hogy összecsinálná magát bármitől…
legyen szó tizenegyesről, ellenfélről vagy csapattársról.
Mindkét csapat nyert már tizenegyespárbajt vb-n.
Ma más lesz.
Emlékszem a nehéz pillanatokra, mint az Argentína elleni tizenegyes.
Összegyűltünk, és az edző megkérdezte: ki érzi magát késznek egy jó lövésre.
Mondtam, hogy kész vagyok, rúgni akarok. Talán második vagy harmadik voltam.
Akkor már lecseréltek. Nem rúghattam.
Azt gondoltam… hála Istennek, ő ott van.
Most Lukas Podolski.
Ezért akartam mindig profi lenni.
Hogy készen álljak, magabiztos legyek, és oda rúgjam a labdát, ahová kell.
Lukas, tedd be.
Podolski!
Kicsit sem érdekelte.
Minden mérkőzésre autóval utaztunk Németország-szerte.
És Lukas szervezett le mindent.
Volt autónk, szállásunk, ételünk és belépőjegyeink.
NAGYBÁCSI
Aztán a meccs után Lukas odajött.
Autóval, mezítláb. Klinsmann megengedte.
Éjjel mentünk vissza.
Elvitt minket a hotelhez.
Gyorsan ment, a rendőr megállította.
Ránézett Lukasra, és… „Viszlát.” Továbbengedett.
Pedig túllépte a sebességhatárt.
- Szóval akkor már isten volt. - Igen.
Lukas Podolskit választották a vb legjobb fiatal játékosának.
A FIFA a 21 évest választotta.
Hogy érzed magad az első vb-den?
Örülök. Kaptam egy díjat…
Na, na, na. Megint csak a nőkkel foglalkozik.
Schweini, húzz innen!
Ronaldo és Messi szintén vb-n kezdtek.
És egyidősek Lukasszal.
Már akkor is jó játékosok voltak.
Mégis Lukast választották.
Ez mindenképpen motivál arra, hogy tovább fejlődjek a karrieremben.
Nagy élmény volt az egész családnak, Lukasnak is.
Mint az új! Öt évvel fiatalabb.
Legalább!
- Szedd le azt a hajat! - Nem 40-nek nézel ki, hanem 30-nak.
Nyugodtan játssz tovább, tökéletes az Ekstraklasába.
Már fáj a fejem.
És Lukas, játszol jövőre?
- Nem tudom. - Nem tudod.
Podolski!
Az év eleje nagyon nehéz volt Lucasnak.
Nem mondja, de láttam.
Nem volt jó hangulatban.
Még mindig 0:0. 87. perc.
Lukas Podolski 15 perce állt be.
Egy gyalázatos jelenettel.
Siedlecki újabb helyzetben.
Akár panasz is érkezhet a játékos ellen!
Menj a picsába! Menj a picsába!
Francnak sprintelsz, vedd át a labdát és játssz!
És 2:0-ra vezetünk.
De a falnak beszélek.
Kibaszott játék, a pályán vigyáznod kell magadra.
Talán nem érezte magát jól, mivel neki kellett meghoznia a döntést.
Néhány hétig nem volt jelen.
Azt mondta: „Január végén szólok.”
Nem tette.
Most meg: „Kell még két hét.”
„Beszélnem kell Monikával.”
Nem mond semmit.
Hogy mi van a fejében.
Biztosan foglalkoztatta.
Őrlődött. Még a gyerekeket is megkérdezte, mit tegyen.
Kérsz csirkét?
Vagy kolbászt?
Csirkét? Oké.
Azt kérdezgette: „Szerintetek apa folytassa?”
Ha igazán belegondolt, nehéz volt neki.
Tényleg nem tudta, mit csináljon.
Néha azt gondolod, elég.
Néha meg azt mondod, gyerünk.
Amikor látod, hogy edzésen még bírod,
hogy a lengyel első osztályban még megállod a helyed,
akkor azt gondolod: miért hagynám abba, amit ennyire szeretek?
Ella!
Nincs rá ok. Az egyetlen ok a család.
Pont ezek azok a képek. Úgy kell tennem, mintha tekernék,
különben azt hiszik, elektromos bicó.
Yalla!
Ella.
Gyerünk, Ella! Kicsi kecske!
Mehetsz egyenesen, drágám. Mehetsz egyenesen.
Maya, ott fordulj balra a fagyizó felé.
- Menjünk tovább, oké? - Gyerünk!
Amikor otthon vagyok a családommal,
akkor érzem, hogy itt az idő azt mondani… több időt kell szánnom más dolgokra.
A gyerekeknek is évekig nélkülözniük kellett.
Ella jár a legjobban, mert a válogatott már nincs.
Nem utazik annyit.
De ha még játszani akar, több időt kell szakítania a gyerekekre.
Az elmúlt években nem volt időm végiggondolni az egész karrieremet.
Leülni, hogy „Hú, hol is játszottam?
Mik voltak a szép pillanatok?”
Akkor jössz rá, mi hiányzik, vagy mit értél el.
Németország legtehetségesebb csatára a legsikeresebb klubhoz igazolt.
Ezzel a világ egyik legértékesebb játékosa lett.
És ott a gól!
Lukas Podolski berúgja az első gólját a Bayernben.
Magának milyen volt, amikor Münchenbe költözött?
Ha a Bayern akar valakit, akkor mind megyünk.
Ide a pénzt, és minden rendben.
Egy lakás a tónál. Csodás, én is mennék.
A vb egyik fiatal sztárja volt.
Így tekintettek rá, amikor odakerült.
Persze Bastian Schweinsteigerrel együtt
feltörekvő sztár volt a válogatottban, a Konföderációs Kupán, satöbbi.
Nagy elvárások voltak.
Az egyetlen hátrány, hogy először voltam távol az otthontól, ahol addig éltem.
Magamról kellett gondoskodnom.
Most először nem apa vitt edzésre,
és anya sem főzött otthon.
München hatalmas lépés volt, mert Kölnön kívül volt.
A család nem volt ott mellette.
Lukas mindig a családjával volt.
Távol a barátoktól, a közegemtől.
Új városba jössz, és egyedül vagy.
De én a focira koncentráltam.
Eleinte minden jó volt. Poldi herceg, a kölni srác.
Aztán egyszer rosszul játszol.
Jön a kritika, az újságok.
A média már nem véd meg, inkább támad.
PODOLSKI ÉS A BAYERN: FÉLREÉRTÉS?
Kevesebb a meccs, kevesebb a hibázási lehetőség,
mert nagy a konkurencia.
Nem véletlenül mondják, hogy az FC Bayern olyan, mint egy cápatank.
A HERCEG SEMMIT SEM ÉR BAJORORSZÁGBAN
Ha a meccseimet, a statjaimat nézem,
azt mondanám, a teljesítményem Münchenben jó volt.
Nem top vagy kiemelkedő, de jó.
Nem mindig játszott a Bayernben. Bizonyítania kellett.
Az volt a gond, hogy nem lehetett mindig a pályán.
Ő egyszerűen csak játszani akart.
Ezt a tapsztalatot meg kellett élnie.
Ami volt, az volt.
Biztos frusztrálta.
De soha nem mutatta.
Sem kifelé, sem a klub felé nem mutatta.
Soha nem hallottam őt panaszkodni.
Ha rosszul van, nem veszed észre.
Annyira megkeményítette az összes helyzet, minden, ami történt.
A legnagyobb tehetségünket, Podolskit kritizálják.
Nehéz időszakon megy át.
Lukas, üdv Harri Eb-klubjában!
- Örülünk, hogy itt vagy. - Nagyon várom a meccset.
Lukas, amit a Säbener Strasséról hallunk,
csalódás a padon ülni olyanok mögött, mint Luca Toni és Miro Klose?
Nem érdekel, átküzdöm magam rajta. A csapatért játszunk.
És szerződésem van az FC Bayernnel.
Nincs kommunikációs probléma köztünk a Bayernnnel.
Világosan beszélek.
Hogy mindenki megértse, és értelmezni tudja.
Mindenki mondhat valamit.
Van egyáltalán fogalmad a politikáról? Tudod, hogyan kell szavazni?
Persze, tudom, hogy kell szavazni, te kis genyó.
Még gyorshívó is van a Nokiámon.
Számomra ez hasonló volt a sportban kapott kritikához.
Felidegesített.
Kedves naplóm, ez Lukas, ugye?
A profi futball kicsit olyan, mint a német tanulás.
Sok pontot kell gyűjteni,
aztán pár év után vége, és nem tudod, mihez kezdj.
Basti Schweini és én vizes törölközővel hajtjuk
Philipp Lahmot a Bayern öltözőjében,
és próbáljuk seggen verni, nagyon király.
Ki akarták figurázni,
mert nem beszélt olyan tisztán, mint mások.
Természetesen nem tennék ilyet valakivel, aki lengyel származású,
és ismeri a múltját, honnan származik, meg ilyenek.
Kicsit átlépte a határt azzal, amit mondott.
És a szüleimet is támadták, az anyai nagymamámat is.
Hogy nem tanítottak meg rendesen a nyelvre.
Egyikünk sem találta viccesnek, de mit lehet tenni?
Mit kellene csinálni abban a pillanatban?
POLDI LÉPÉSEKET TESZ A WDR ELLEN
NEM LEHET ÍGY MEGSÉRTENI.
Ha úgy érzi, igazságtalanul bánnak vele, eléggé megnő az igazságérzete.
És akkor vissza tud vágni.
…az utolsó tíz DFB napján minden interjút visszautasított, elment a kamerák mellett
ugyanazzal a mondattal: „Nem csinálom.”
Nem, nem csinálom.
- Hogyan hatott ez rá? - Többet gondolkodik.
Kevésbé felszabadult.
„Mit akarnak az emberek?”
„Pozitív, negatív, mi történhet, ha ezt mondom?”
És ettől érettebb lett.
Ott hátul szépek a hegyek.
Nyáron a tó itt csodálatos.
Egyszerűen brutális.
- Úszni? - Persze, úszni.
Az Eb után.
A feleségem hív, ugye?
Ismerjük már egymást.
Halló!
Helló, helló, üdv!
Nem tudok… visszahívlak öt perc múlva.
Egy újságíró.
Szóval Münchenig mindig csak a foci és a kapcsolatunk volt a téma.
De nem volt nagy felelősség.
Jó. Pontosan.
Aztán apa lett.
Valami, amire mindig vágyott, most megtörtént.
Egy kisbaba, egy kis ember,
és felelősséget vállalni érte, ez már sok volt.
Neki is, nekem is.
Lukas hét közben nem volt otthon, hétvégén sem.
Hetente talán kétszer volt otthon, néha két napot.
Egyedül voltam a kicsivel.
Sportolóként nem te döntöd el, hová mész.
Ma itt vagy, holnap meg máshol.
Egy gyerek életében mindig vannak különleges pillanatok.
És ő sokszor nem volt ott.
Akkoriban sokat sírtam, amikor távol voltam Louistól.
Amikor tudtam, hogy három-négy-öt hétre elmegyünk,
nehéz otthagyni.
Szerintem ez az az áldozat, amit focistaként meghozol.
Nem viselkedett önzően, de másképp sem, mint szokott.
Ment tovább minden, mint előtte. Csak most már egy babával.
- Most. - Igen, most.
Játssz a másik oldalon.
Fiam!
Tovább, tovább, erősen! Bravó, Poldi!
Játssz!
Gyerünk, fiam! Fejeld be!
Most!
Ez az, fiam!
Szép volt, Louis!
Bravó, fiam!
Így kell lennie. A nyomás miatt van.
Amikor nagy a nyomás, az ember dolgozik.
Apja fia, ahogy mondják. Így szól a mondás, ugye?
POLDI FIA
Itt jó lesz?
Szerinted, ha dokumentumfilmet készítünk az apádról,
minek kellene mindenképp benne lennie?
A humor, a vidámság mindenképpen jellemző rá.
Igen, ezt a legtöbben már tudják. De…
És itt is van.
- Nem lenne gond, ha ő is hallgatná? - Nem, dehogy.
Na? Jó?
A kép jó, a fény, igen, ott szépen vágva.
Vicces apa, igen. Nem is olyan öreg.
Szóval igen, bírja a poént. Lehet vele hülyülni.
Néha ciki neked?
Nem. Szerencsére nem.
Mondd el, milyen apaként.
Nehéz. Egy apa. Limitált kiadás.
Látod, azt nem tette bele. Be kell…
- Igen. - Ezt tényleg akarni kell.
Ki kell facsarni a játékosokat.
Amíg hányni nem kezdenek.
Akik játszanak, mind profik akarnak lenni.
Nagyon szerencsésnek kell lenni.
Elkerülni a sérüléseket, és…
Az iskola fontos.
- Mi? Már megint kezdi. - Igen, igen.
Hogy tanuljon.
De egy profi…
Lesz, ami lesz.
- Egy próba. - Mi?
Erős volt, rosszul találtam el.
Onnan be kell rúgni a sarokba.
- Túl hosszú volt. Hosszú a lába. - Sok időd volt gondolkodni.
- Igen. - Igen.
- El akartam húzni mellette. - Első mesterhármas?
Igen.
A Górniknál a második vagy harmadik.
Ebben a szezonban az első.
- Jössz haza? - Igen.
- Tusolj le, mindjárt jövök. - Oké.
De siess!
Ha túl sokat gondolkodsz, akkor ez történik.
Teljes lábfejjel be kell lőni a sarokba azt a labdát.
- Túl könnyű volt, ugye? - Túl könnyű, igen.
Néha megkérdezem, abba akarja-e hagyni,
de mindig ugyanazt válaszolja: hogy még élvezi.
Még mindig ugyanúgy szereti a focit, mint régen.
Apám sokat mesélt arról is, hogyan kezdte itt a focit.
Ez az otthona. Itt született. Itt ismerkedett meg a focival.
Mindig voltak feladataim a kluboknál, ahol játszottam.
Különösen itt, mert ez egyfajta hazai klub.
Felelősség, mert érzem, szükségük van rám a pályán és azon kívül is…
A klub nehéz helyzetben van, anyagilag is.
Csak egy évre akartam jönni, játszani, és befejezni.
De aztán megint jött az a hajtás, mint az üzleteknél:
„Megpróbálok valamit elérni a klubbal.”
Most meetingem van.
Szeretnénk felújítani a fitness -és wellnessrészleget.
UTÁNPÓTLÁS AKADÉMIA
Egy kis befektetés.
Helló!
- Helló! - Helló!
Folytassátok csak a dumálást meg a káromkodást.
Mi van? Ennyi?
- Edzés vagy meccs? - Edzés.
Ez nem egy ötcsillagos hely lesz.
Meg kell tartani a hely karakterét.
Itt lesznek a helyiségek, ide jönnek a hideg- és melegvizes medencék.
És ide jön a szauna?
Szauna vagy zuhany. Régen ez mind működött.
Gyorsan elmegyek az építészért. Megmutatja az első terveket.
Lehet valamit alkotni. Ez jó.
Befektetni. Motiválni az embereket.
Hogy lássák, haladunk előre. Lassan, de haladunk.
Ezt javaslom a padlóra. Ez a 0,5-ös lap.
És a falra?
Talán ez. De ezt a lehetőséget is fontolgatom.
Mi lenne, ha ugyanazt a lapot használnánk a padlóra és a falra?
Meg lehet csinálni. Ízlés kérdése.
- Akkor ezt… és talán azt is. - Oké, menjünk el ebbe az irányba.
Ha az ember, aki életben tartja a klubot, vagyis a vezetője kiesik,
az a klubot is tönkreteheti, mert még nincs úgy felépítve,
hogy azt mondhasd, oké, nélküled is megy tovább.
Ezért felelősséged van a csapat iránt, az emberek iránt,
a szurkolók és a régió iránt.
És tudom, hogy ez a felelősség ott van.
Hali!
Mióta pár éve Lukas a családjával Lengyelországban van,
ahol újra sok dolguk van a családdal,
szerintem sokkal erősebb benne az otthon-érzés.
Lengyelországban egyfajta otthonra lelt, de örökre Köln marad az otthona.
Üdv a Kran-házaknál.
Na, szellőztessünk egyet.
LUKAS LAKÁSA
Csodás, csodás.
Olyan, mint…
mint egy képeslap.
Éljen Köln!
- Ezt ráveheted. - Igen.
Na, vedd fel a pólót. És ide tesszük a számot.
Mint a Mikulás.
Menő! Mintha rád öntötték volna!
- Nyitva marad? - Nem, nem.
Alaaf!
- 'reggelt! - Jó reggelt!
- Helló! - Lukas. Andreas vagyok.
- 'reggelt! - Jó reggelt!
'reggelt mindenkinek!
Helló!
- Jó reggelt! - Helló! Friedrich.
Van zene a kocsin? Minden megvan?
Igen. Idegesebb vagy, mint mind.
Nem, kell egy kis szervezettség.
Szervezettség.
Indulunk.
Örülünk, hogy itt vagytok. Minden jót! Jó szórakozást!
Köszöntsétek Lukas Podolskit: „Kölle…”
- Alaaf! - Lukas!
- Alaaf! - Helló!
Hé, ezt nézd!
Az otthon bárhol lehet. De persze Köln sokat jelent nekem.
- Poldi herceg jöjjön vissza Kölnbe! - Miért?
Jó játékos, és a Bayern úgysem használja.
GYERE HAZA, POLDI
KÖLN PÉNZT GYŰJT PODOLSKIÉRT
Hozzátok haza Lukast, hozzátok haza
Köln azt akarta, hogy a tékozló fiú visszatérjen az FC-hez, a Geissbockheimbe.
PODOLSKI ÁTIGAZOLÁSA MEGTÖRTÉNT
Vissza akartam menni az 1. FC Kölnhöz, újra lelkesített a klub,
a szurkolók, és mert hiányzott.
A stadion és a szurkolói szektor iránti szeretet sosem múlt el.
Mindig közülük való voltam, egy ultra.
És még egy kép.
POLDI VISSZATÉRT
Hype, eufória. 30 ezer szurkoló volt az edzésen.
Az egész média ott volt. Mindenki erről beszélt.
És persze én is boldog voltam.
Mindenki azt mondta, Poldi végre hazatért.
A telefonom felrobbant.
- Lukas Podolski! - Lukas Podolski!
A visszatérés óriási lökést adott.
Visszatért a hit a nagyszerű 1. FC Kölnben.
A klubnak kellett egy arc.
És ez az arc Lukas Podolski.
Olyan személyiség vagyok, aki mindig 100%-ot akar nyújtani.
Focistaként mindig koncentrált vagy.
Csak a labdát látod, az edzést és a meccset.
Néha minden mást elfelejtesz.
Kölnben néha annyira durva volt, hogy ki sem tudtunk mozdulni.
Tömegek rontottak ránk.
Csinálj fotót!
Talán ez olyan időszak volt, amikor nehezen kezeltem ezt.
Hogy milliókkal kell osztoznom rajta.
Minden nap, újra és újra.
Talán csak egy olyan időszak volt, amikor nagyobb szükségem volt rá.
Fociztam, és másnap, ahelyett, hogy Monikával lettem volna vasárnap,
vagy sétáltunk volna Louisszal, inkább a pályán voltam a haverokkal,
és velük mentem enni, ahelyett, hogy a családdal lettem volna.
Talán csak úgy éltem tovább, ahogy… ahogy akkor helyesnek gondoltam.
És akkor azt mondtam: „Menjünk fel a lakásba,
hagyjuk egymást egy kicsit, és gondoljuk át.
Mert ha itt vagy, idegesítesz, én kiabálok, te is kiabálsz.”
Voltak idők Kölnben, amikor hetekig nem beszéltünk,
veszekedtünk, hetekig nem voltunk együtt.
Amikor fizikailag is külön vagytok, és ez szándékos,
elkezdesz gondolkodni.
És amikor rájöttök, hogy ezt akarjuk,
nem tudunk egymás nélkül élni, jön a kérdés: hogy lehet jobb?
Beszélgetésekkel, érzelmeken és beszélgetéseken keresztül.
És akkor az egyik félnek igent kell mondania, és a másiknak is.
Valahogy visszataláltunk egymáshoz.
Szerintem az is számít,
hogy ezt az utat együtt kezdtük el,
hogy még átlagemberként ismertük meg egymást.
Idézőjelben.
És ez erősebbé tett minket.
Vissza akart menni Kölnbe, mert hiányzott neki a családja,
a környezete, és a klub is.
Valószínűleg alábecsülte, mit jelent ez neki.
A játék öröme megvolt,
de látszott, hogy nem ugyanaz, mint régen.
Szupersztárként térsz vissza, mindenki rád figyel,
az egész média, az összes játékos.
Úgy, hogy: „Podolski, csinálj valamit!”
Most a labda Podolskinál, bal láb!
A ROSSZ KEZDÉS UTÁN KÖLN PODOLSKIBAN, NOVAKOVICBAN ÉS MANICHÉBEN BÍZIK
Tőle függött minden.
És ezt a helyzetéből adódóan nem bírta el.
Philipp Lahm. De ki szerzi meg?
Lukas Podolski.
Szerintem az volt a gond, hogy a vezetők nem védtek meg.
Hagyták, hogy menjen minden a maga útján. Nem dobtak a farkasok elé,
de azt mondták: „Na, Lukas, oldd meg.”
ÖRÖK HULLÁMVASÚT
Nem volt már 1. FC Köln, csak 1. FC Lukas Podolski.
A KÉTELKEDŐ HERCEG
KIESÉS ELLENI HARC
Egyedül nem tudja bent tartani a csapatot.
Véget ért a meccs Kölnben, és ez nagyon csúnya befejezés lesz.
A játékosok elmenekülnek, nincs lehetőség búcsúzni.
Ez a végső csapás egy fekete szombaton.
KIESÉS KÖLNBEN
Nyilvánvaló, hogy ez az elmúlt évek legnehezebb pillanata számomra.
És ha az utolsó fordulóban esel ki…
FEKETE NAP PODOLSKI SZÁMÁRA
Azt gondolta: „Visszamegyek Kölnbe, és ott maradok.”
HERCEGEM! VIGYÁZZ MAGADRA
De egy ponton rájött: „Ez nem egészen az volt, amit elképzeltem.”
Azt mondta: „Valami más kell,
hogy fejlődjek, új tapasztalatokat szerezzek.”
Vannak játékosok, akik sosem hagyták el Németországot.
Akik csak egy vagy két klubban játszottak.
Én más vagyok.
Amikor Arsène Wenger felhívott, nem haboztam.
London, Arsenal, a stadion, az edző.
Minden passzolt. Összepakoltam és mentem.
Van Arsenal-felvételünk, amit felhasználnánk.
- De **** euróba kerül. - A ti költségvetésetekből megy.
Hányan vagytok?
Simone, Nico, Gerrit, Frank, Pivo, meg itt a főnök.
Mindenki ad ****, és meg is van.
A PÉNZ NEM JÖTT ÖSSZE.
EZÉRT ITT EGY KÉP.
Hé, Lukas, örülök, haver.
Tanulsz egy kis londoni szlenget.
Van egy mondásunk: I'm going up me apples and pears, stairs.
Megismételnéd?
Apples and sta…
Aztán jött az Inter Milano megkeresése. Jót beszélgettünk.
MILÁNÓ
„LASSÚ ÉS KÖRÜLMÉNYES” ÉLES KRITIKA PODOLSKIRÓL
Utólag könnyű okosnak lenni.
MILÁNÓ-ISZTAMBUL
Mindig volt kapcsolatom Törökországgal. A török haverok miatt.
Büszke voltam, amikor jött az ajánlat. Nem gondolkodtam, elfogadjam-e.
És rohadt jó időszak volt.
Szöglet a Gatalasaray-nak. Fejelés, a labda felülről a hálóba csapódik.
PODOLSKI MEGNYERI AZ ELSŐ CÍMÉT A GALATASARAY-JAL
ISZTAMBUL-KÓBE
És amikor Japánból érkezett a megkeresés, azt mondtuk: oké, bevállaljuk.
Családként is átéljük.
Emberként fejlődni, új kultúrát megismerni.
Ezért mentünk.
Négy napot forgattunk Japánban. Miért akarod ezt?
Imádom Japánt. Hihetetlen hangulata van.
Konnichiwa.
Jó a kaja.
Az emberek nyugodtak.
Van rendszer. Vannak szabályok.
Három, kettő, egy, bumm.
Huszonkilenc.
Vannak termálfürdők. Sok látnivaló. Rengeteg természeti szépség és egyebek.
A legfontosabb. Jól beszappanozni.
Beszappanozni a csövet.
Mint a vízvezeték. A cső legyen szabad.
És… a szumó.
Mehet!
Még egyet!
Köszönöm szépen!
Jó volt és fontos.
Ezért akartam Japánba menni.
Köszönöm, köszönöm szépen!
- Hali! - Hogy vagy?
Jól. Te?
Ma győzelem, ugye?
- Mi? - Csak győzelem. Te?
Jól, igen.
- Te… - Meccs után, oké?
- Jól nézel ki, fitt vagy. - Igen, formában vagyok.
- Játszol? - Igen, még játszom. Lengyelországban.
- Tényleg? - Igen.
- Melyik klub? - Górnik. Górnik Zabrze.
Ez az utolsó szezon?
Igen. Májusig. Lehet, befejezem.
- Májusban? - Vége a szezonnak.
KORÁBBI CSAPATTÁRS
Szerintem igen. Talán. Talán még egy év. Nem tudom.
Szerinted visszavonul?
Képes lesz alkalmazkodni a futball utáni élethez?
Két hónapja nem játszom, de Lukas olyan ember, aki…
a focin kívül más dolgokban is gondolkodik.
És szerintem a legfontosabb az, hogy… a futballon kívül is létezzünk,
hogy megtaláljuk a lehetőségeket, a motivációt, a projekteket az életben.
Szóval a téma…
- Jelenleg nincs gyermekmenünk. - Igen.
És rengeteg család mondja, hogy: „Szeretnénk, ha lenne gyerekmenü.”
Pont ezért megvizsgáltuk, mit tehetnénk.
- Ez a prototípus? - Igen, az.
- És új pohár a karneválra. - Pontosan.
Karnevál, vb, Eb, például német színekben.
Ki kell jönni a Poldi-poharakkal.
Rajtuk az arcommal.
Ha jól kommunikálod, bevonzza majd az embereket.
Szerintem jó ötlet.
- Csináljuk. - Igen.
Vannak vállalkozásaim, élvezem.
Ugyanannyit fektetek beléjük, mint a fociba.
De valamit fel kell adni.
Persze ülhetnék otthon is.
De majd pihenek a sírban.
Van családom, vannak gyerekeim,
de felelősséggel tartozom az összes többi projektemért is.
Kettő a kettő ellen, utolsó másodperc. Most be kell fejezniük. Kruse! Max Kruse!
- Hű, Max „Shisha” Kruse. - Max Kruse.
Négy-kettő.
Mennyit alszol, amikor itt vagy?
Két napja idegenben játszottunk.
Hajnali háromkor értünk haza.
Reggel suli-edzés, aztán jöttem.
Látszik rajta, hogy általában kicsit kimerült,
kicsit fáradt, valószínűleg nem alszik túl sokat.
Aztán reggel hatkor ír.
Oké.
Kevesebb időd jut… a magánéletedre.
De nem lehet mindent egyszerre csinálni. Valamiről le kell mondani.
De szerintem, amikor már nem a foci áll a középpontban,
akkor több energiám lesz, több erőm és több szabadidőm is.
- Kicsit paradox. - Miért az?
Egyrészt azt mondtad, több időt akarsz fordítani a családra,
ugyanakkor két órára Berlinbe repülsz a Baller League miatt…
- Ezt mondtam? - Igen.
Amíg a vállalkozások jól mennek, és amíg aktív vagyok, meg ilyesmi,
valahogy össze kell egyeztetni mindent.
- Mit gondolsz… - De ez mindig is így volt.
Miért viszel ennyi üzletet? Mi motivál?
Nem tudom.
Ha jobb életet akarsz, meg kell dolgoznod érte.
Ez a hozzáállása, az életszemlélete, a saját bőrén tapasztalta meg.
És ma is eszerint él. Soha nem adta fel.
Nem képes nyugton maradni.
A leállással problémái vannak.
Alapvetően az a típus, akinek mindig kell valamit csinálni.
Akkor boldog.
Szerinted a vállalkozásaid valaha lekötnek majd annyira, mint a foci?
Nem hinném.
ELVILEG UTOLSÓ SZEZON
Mindenki azt kérdezi, mi lesz, mi következik, mi lesz Lukasszal.
Persze, jól érzem magam.
Nincs konfliktus, a meccsek is jól mentek.
De mégis hiányzik… valami.
Ilyenek a gondolataim.
Azt akarjuk, hogy gyors legyen, és hogy tudjuk, merre tartunk.
Amikor azt mondod: „Örökké ezt csinálom”, aztán hirtelen nincs többé, mi marad?
Nincs alternatíva.
Az egyetlen alternatíva az lenne, hogy tovább játszom,
hogy legyen mit csinálnom, de ez nem lehetséges.
Nincs más opció.
Ha elveszíted a munkád, elmész máshova dolgozni. De itt nem így megy.
Marad az üzlet meg a család,
és hogy hiányzik-e majd valami, azt nem tudom.
De ugyanazt nem kapod vissza.
Csak csendben.
A legjobb szauna. A legjobb.
Persze, vannak időszakok, amikor azt mondod, ez nehéz.
És jobb lenne abbahagyni.
De mindig jön valami, ami azt mondja: folytasd.
Így hát mindig billegsz.
Pont ilyen szarságra van itt szükségünk.
De egyszer úgyis meg kell hozni a döntést.
És én készen állok dönteni.
EGY NAPPAL A SZEZON UTOLSÓ MECCSE ELŐTT
Hányadika van? Május 23.
Sose hittem volna, hogy 40-ig játszom.
Sajnos ma nincs öltönyöm,
de ez az én stílusom, ez vagyok én.
- Ezt alá kell írnom, ugye? - Igen.
Ott alul.
- Gombold be. - Fenébe, és ha nem megy?
Nem hordok öltönyt, de ezt tudom. Hogy be kell gombolni.
Miért döntöttél úgy, hogy nem hagyod abba?
Inkább folytatom, és később állok le,
minthogy most abbahagyjam, és három hónapig feküdjek a parton,
és nézzem, hogy játszik a csapat, meg az edzőtábort…
A részese akartam maradni.
LUKAS PODOLSKI EGY ÉVVEL HOSSZABBÍT ZABRZÉBEN
EGY ÉVVEL KÉSŐBB MEGNYERI A LENGYEL BAJNOKSÁGOT A GÓRNIKKAL.
Sok mindent csinálhatok. Be tudom hozni a tapasztalatom. Ezt már most is csinálom.
Fontos, hogy jó pólók legyenek,
mert ha jók, akkor az emberek megveszik.
És amit a közeljövőben még többet csinálnék,
az az, hogy átvenném a klub részvényeit a várostól.
Azt mondanám, ez életben tart és leköt.
Még benne vagyok a fociban.
Kicseszett jó!
Elengedés, de még nem teljesen, lassan haladunk ebbe az irányba.
Ez is egy folyamat, mint az elmúlt 20 év.
És rá kell jönnie:
„Sok mindent elértem, lassan vissza lehet venni, kicsit lelassítani.”
Jön Ella!
40. SZÜLETÉSNAP
Olyan ember vagyok, aki a jelenben él.
A mának élek, és bármit megtöltök élettel.
Boldog ember vagyok, aki nevet, akinek van humorérzéke.
És ez így is marad.
„Lesz, ami lesz,” ahogy Kölnben mondják.
Nézd, bal láb, kilátással a tengerre.
Kicsit többre is képes.
A bal még nem akar leállni.
Utolsó kérdés.
Minden sportdokufilmben
megmutatják Mario Götze gólját a 2014-es vb-döntőből.
Mi lesz a te dokufilmedben a góllal?
Csináljátok… AI-jal.
Schürrle. Jön! Gyerünk!
És tűnjön úgy, mintha én lőttem volna.
Gyerünk! Megcsinálta!
Lukas Podolski!
Rakjátok be az összes címet, vagy a 2014-es vb-t
a stáblistába, úgyis ott látják majd.
És akkor mindent látnak, ami történt, és amit elértem,
és a trófeát is újra.
Lukas Podolski elbúcsúzik a válogatottól.
Podolski! Nem!
Ezt nem hiszem el!
Nem hiszem el! Szenzációs! Gyönyörű gól!
Így benne van a filmben is.
Vagy nem?
Persze. A végén.
Ha nem, nézzék meg YouTube-on.
HELENE PODOLSKI EMLÉKÉRE