Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Hvor jeg dog savner jeg stilheden.
Intet er så stille som havbunden.
Og nu hvor min tid løber ud,
prøver jeg at huske det tydeligt.
Jeg kendte engang hver en strøm,
hver vej gennem tangen.
Og suset ved den uendelige frihed.
Der var en buffet med delikatesser,
jeg kunne tage for mig af.
Men det bedste var:
Jeg kunne være alene.
Hvor jeg dog savner freden og stiheden derhjemme.
Især under en helvedes ekskursion.
Dag 1.401 af mit fangenskab.
En flok tredjeklasse elever og deres uduelige lærer
er her for at lære om livet i havet og ødelægge min eftermiddag.
Han hedder Marcellus, og han er en kæmpestillehavsblæksprutte.
Kevin, ikke slikke på glasset.
Jeg ser ham ikke. Han er der ikke.
Det er, fordi jeg er camoufleret, Kevin. Læs skiltet.
I dette akvarium
er jeg underordnet en art, der er under mig i alle målinger.
At være dem prisgivet er ydmygende.
Den eneste forsonende kvalitet er et vægmaleri, de efterlader på min celle.
Hver enkelt er unikt.
Alle er lige så detaljerede som en månesnegl.
Af alle de mennesker har jeg nok mindst imod rengøringsdamen.
Føler du dig lidt asocial i aften?
Det kender jeg godt. Men du kan ikke gemme dig for mig.
Jeg håber, du fik friske kammuslinger i dag.
Jeg sagde til Tara, at du var træt af den frosne helleflynder.
Du skulle bare vide.
I modsætning til resten af hendes kedelige art, har vi ligheder.
Vi foretrækker natten.
Vi nyder vores ensomhed.
Hej, kære venner.
Og hun afskyr også ulveål.
For pokker da!
Og klistrede gulve.
Og vi drømmer begge to om havbunden.
Om det, vi mistede der.
LYKKEN HAR OTTE ARME
- Hvordan går det med allergien? - Fint.
Miranda Downs døjer også med det.
For hende virker en kold vaskeklud på fødderne før sengetid.
Af alle ting.
Det er hendes sag, ikke?
Jo.
Ja. Femten dollars, tak.
Ti. Fem. Okay. Værsgo.
- Perfekt. - Godnat.
Godnat, Tova.
Kør forsigtigt. Vejene er glatte derude.
Det er de altid. Jeg er stadig i ét stykke.
Du har en ny besked.
Mrs. Sullivan. Det er Bruce fra Charter Village Ældreboliger igen.
Vi er glade for, du flytter ind hos os i Bellingham.
Du skal officielt overtage din bolig, Og så kan vi tale om din indflytning.
Ring tilbage. Tak.
Nej!
Åh nej. Pis. Nej!
Det er da løgn!
Åh nej.
Og nu min telefon. Hvad fanden?
Kan jeg hjælpe dig?
Ja, med en bil med en køler, der virker.
Det er det eneste, vi ikke har.
Hvad med en telefonoplader?
- Tanner! - Ja?
Hent en oplader og en kop kaffe til vores flade mobile ven her.
Tak.
Hvad skal du her i Sowell Bay?
Jeg leder bare efter en.
- En ven? - En, der skylder mig penge.
Det bliver nok sjovt at finde ham.
Ja, og meget sjovere med en bil, der virker.
Tanner, jeg hører dig ikke bevæge dig!
- Her. - Tak.
- Ja. - Hvor vildt.
Friko. Jeg elsker dem. Vi skulle opvarme for dem.
Det blev meget politisk.
- De ville ellers gerne have os. - "Os"?
Mit band, Moth Sausage.
Hvad? Vent.
- Er du med i Moth Sausage? - Ja.
Hvordan fandt du os? Bandcamp?
- Kender du os? - Ja.
Jeg lavede bare fis.
- Og du løj bare? - Ja.
Jeg har det forfærdeligt nu.
Bare for det er morgenmaden på husets regning.
Vi laver en fantastisk sandwich. Tanner!
Du er der. Jøsses.
Lav en special til... Hvilket instrument spiller du på?
Guitar.
- Guitaristen fra Mouth Sausage. - Okay.
Og så sætter vi dig i forbindelse med Peter på autoværkstedet.
- Den er slem, ikke? - Jo.
Hans sidste kande smagte af sokker.
Og Harriet ser Carol i venteværelset.
De begynder at tale og indser, at de har de samme symptomer.
Så vidste de, Fred Murphy har sex med dem begge.
- Nej! - Du godeste.
Ligesom hvide Ruth og sorte Ruth og Charlie Simpson.
Barb, du kan ikke sige "hvide Ruth" og "sorte Ruth".
Det er deres hårfarver. Ellers bliver det forvirrende.
Har ingen af jer garn med?
Frisk fra ovnen?
Kender du Ethan fra Shop-Way?
Han ryger pot.
Jeg lugtede det sidst, da jeg købte hytteost.
Mary Ann, alle ryger pot.
Det er i smør. Det er i vingummier...
Er det i vingummier?
Tova, du er meget stille i dag. Har du det godt?
- Hun burde ikke have natarbejde. - Du burde ikke arbejde.
Jeg hader at tænke på dig på knæ med alle de kemikalier.
Jeg strikker bare. Sladder interesserer mig ikke.
Og Carol og Harriet dater den samme mand.
Selvfølgelig gør de det.
De har begge to haft det samme tapet i 30 år.
Tapetet kan jeg godt forstå, men Fred?
Sowell Bay er et akvarium.
Det plejede Will at sige.
Han sagde, han ikke kunne købe peanutbutter,
uden hele byen vidste det en time senere.
Will...
Han er en af fyrene på listen i den dagpleje for ældre, Charter Village.
De ringer til mig og vil høre mine planer.
Lige før han blev syg, skrev han os på listen.
Jeg tror, han var bekymret for, at jeg endte i det hus alene.
Will ville sælge huset.
For 30 år siden, lige efter Erik...
Efter han var væk. "Kom videre," sagde han.
"Kom videre. Sælg huset."
Det kunne jeg ikke.
Måske havde han ret.
Måske skal jeg komme videre.
Selvom hun bor i et større akvarie end jeg,
kan jeg udlede, at rengøringsdamen også ønsker at slippe fri.
Min overlegne intelligens gør mig unikt afstemt
med alle skabningers adfærd.
Og jeg tror, at det, hun har brug for at flygte fra, lurer et dybere sted.
Du godeste.
For pokker da.
Kom nu.
Det er ulækkert.
Sådan.
Okay.
Åh gud.
Marcellus?
Hvordan kom du herind?
Åh nej. Det er okay.
Det er okay. Se.
Du er filtret ind. Bare...
Okay, jeg fik den. Okay.
Sådan. Det skal nok gå. Det vil...
Marcellus.
Åh gud.
Det siges, at vi blæksprutter engang havde skaller.
Det var farligt at opgive dem.
Det udsatte os for rovdyr, men det gav os også frihed
til at trænge gennem revner og sprækker.
Til at udforske. Til at jage.
Og om nødvendigt til at flygte.
I dette fængsel skal det til for min gastronomiske tilfredsstillelse.
- Hvad i...? - Men mit mod har konsekvenser.
Hvert minut ude af vandet udtørrer huden, og mine tre hjerter slår langsommere.
I aften kostede det mig næsten livet.
Marcellus.
Hun reddede mig.
Du skræmte livet af mig.
Jeg ville ikke få hende til at falde.
Jeg trak instinktivt i hende.
Fordi jeg mærkede hullet i hendes hjerte.
Hendes skjulte lidelse.
Rengøringsdamens hjerte. Jeg må finde en måde at helbrede det på.
Det er det mindste, jeg kan gøre for at takke hende for at redde mit.
Åh gud.
Tova! Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst så dig i dagslys.
Hvad med en sandwich?
Tanner.
Lav en sandwich.
Vi laver en med pølse, æg og ost, men min hemmelighed er fuldkornssennep.
- Nej, giv mig noget smertestillende. - Hvad fejler du?
Ikke noget. Jeg forstuvede anklen.
Ankler er alvorlige.
Tanner!
- Førstehjælpskassen. - Det er unødvendigt.
Te, mens jeg forbinder din fod?
For pokker da, nej.
Du bør ikke stå på benene.
Bare Terry ikke forventer, at du arbejder i nat med den fod.
Terry. Hvad sker der her?
Hej, Tova.
Det ser ud til, at Marcellus har fundet en flugtvej.
Har han?
Ja, bløddyrene i akvariet forsvinder,
og han har taget et kvart kilo på på en måned, så læg to og to sammen.
Men det er ikke hans skyld. Sådan bliver de alle til sidst.
Hvad betyder det?
De begynder at lave numre og vil more sig lidt.
Jeg mente, han havde langt igen, men han er gammel.
Han har levet længere end de fleste.
Hvad skyldes fornøjelsen af et besøg om dagen?
Tja... bare...
- Tova. - Det er ikke noget.
Et glorificeret jamband.
Slipknot er vamping, improvisation.
- Det har altid eksisteret. - Kom nu.
Sådan er millenniumgenerationen. I nægter at lære af de ældre.
Jeg siger, at Jimi Hendrix spillede med guitaren på hovedet.
Jeg er sikker på, at de ældre...
- Åh gud. - Hvad?
Din mekaniker flår mig.
Jeg har ikke råd til det her.
Du mangler ikke folk, vel?
Jeg har lige ansat Tanner.
Og trods hans generelt beklagelige arbejdsindsats
bør jeg give ham en chance.
Ved du, om der er nogen vikarjobs at få?
Det er for dyrt. Gud.
- Bare hvil dig, Tova. - Okay. Tak, Terry.
Bare rolig.
Jeg klarer mig.
Hvad er der tilbage til mig i Sowell Bay, når du er væk?
Bruce her fra Charter Village igen.
Du svarer ikke, så jeg siger det her. Du har stået på ventelisten i tre år.
Hvis du ikke overtager din bolig nu, må du begynde forfra.
Jeg skal vide det i morgen.
Godnat, mor.
Kom nu, makker. Hold op med det pjat.
Afsted.
- Hvad dælen foregår der herinde? - Hvad? Intet. Jeg...
- Åh gud. - Blæksprutte.
- Hvor længe har han været ude? - Jeg ved ikke. Han var ved døren.
Marcellus. Det er okay. Det er mig.
Jeg er her. Vi får dig tilbage i vandet.
Det er okay. Bare ryk ned.
Få alt det her væk. Det er okay.
Okay, kom nu.
Kom nu, Marcellus.
Fortsæt. Åbn låget.
- Hvor? - Åbn låget.
Få skruetvingen af. Åbn låget. Værsgo, Marcellus.
Afsted. Okay.
Sådan.
Godt, Marcellus.
- Åh. Ja. - Hold da op.
Åh gud.
Nu kan du måske forklare det.
Jeg sagde, jeg fandt den ved bagdøren.
Ikke "den". Han hedder Marcellus. Hvorfor var døren åben?
Jeg var ude med skraldet. Ingen sagde, det er ligesom Nat på museet.
Og faktisk er vi... Forresten er her lukket lige nu.
Jeg er ikke gæst. Jeg er Tova, rengøringsdamen.
Du er vel den, de har fået til at vikariere, mens jeg...
Okay, ja. Han... ja... Ethan fortalte mig om dig.
- Beklager, du har ondt i benet. - Min ankel.
Hvis han vil sladre, bør han gøre det præcist.
Ryd nu det her op.
- Sikket rod. - Okay.
Er han virkelig rød?
Det afhænger af hans humør. Han kan også ændre mønster og tekstur.
- Hvor skal du hen? - Hjem.
Gør du det ikke færdigt?
Jeg er færdig.
Nej, se gulvene, og alt glasset er fedtet.
Jeg gjorde alt på tjeklisten. Alt, hvad Terry bad om.
- Det er gjort. - Hør her.
Man kan gøre ting rigtigt eller forkert.
Undskyld, men det er ikke dit job nu, så det er på min måde nu.
- Jeg er med. - Ja.
Så må jeg sige til Terry,
at han, der overtog, næsten mistede hans blæksprutte.
- Jeg ringer hjemmefra. - Nej.
Undskyld, men okay, jeg har brug peng... for det her job.
Og Mark har det fint.
- Marcellus! Han hedder Marcellus. - Undskyld. Marcellus.
Han har det fint, og jeg lader ikke døren stå åben igen.
Det lover jeg.
Så sig det ikke til nogen. Ikke til Terry. Han behøver ikke vide det.
Hvad? Hvorfor sætter du dig?
Jeg kan vel lade være med at fortælle Terry det lige nu.
Ja.
- Hvis du lover at tage jobbet seriøst. - Ja.
Hvis du vier dig til det, giver jeg dig undervisning
i den rigtige måde at gøre tingene på.
Okay, ja. Du kan lære mig at bruge en moppe.
Er det din holdning? Jeg er sød og...
Mennesker og deres uophørlige ævl.
Hvis de bare kunne tie,
ville de måske bruge deres øjne bedre.
Jeg er ked af det med drengen, manden, hvad han end er.
Jeg kom egentlig forbi, fordi jeg ville fortælle dig,
at jeg flytter til Charter Village.
Gid du kunne fortælle mig, om det var det rigtige.
Hvordan hindrer jeg hende i at flygte fra sit hjem?
Var det ikke for hendes dårlige syn, kunne hun nok se, at denne tungnemme han
kan have mere at byde på, end hans adfærd antyder.
Jeg bemærker faktisk den samme sorg i hans øjne.
Der er han. Arbejdsmanden.
- Kører bilen godt? - Ja.
- Jeg fik en måned til at betale. - Og jobbet?
En drøm, der gik i opfyldelse. Jeg laver den og andet, der skal laves.
Jeg vil gøre nytte.
Bare rolig, min ven.
Det er rart med selskab.
- Vil du ikke sove på sofaen? - Nej, det er fint. Men tak.
- Godnat. - Godnat.
Nej, hvad?
Jo, brug den her. Hvis det ikke virker, så brug den her.
Jeg rører ikke tyggegummi.
Du skal ikke tygge det. Fjern det fra gulvet.
Få alt vandet ud.
Alt vandet skal ud. Læg alle kræfterne i.
- Det gør jeg. - Der kommer vandpytter.
Du skal tørre den hårdt af. Alt hænger fast på den.
Gør det rigtigt rent.
Børnene slikker derinde.
Det kan ikke ses. En del af patinaen.
- En del af gulvet. - Det klæber til sko.
Runde bevægelser, ikke op og ned. Tørrer du op og ned, laver du striber.
Kom nu. Ja, sådan.
Der kommer ikke noget af.
Jo, der gør.
Hvis jeg skraber det af, bliver det værre og laver endda en fordybning.
Du bruger tid på at skændes. Bare skrab det af.
Du er ikke færdig. Du skal binde en knude på den.
- Ellers glider den til bunds. - Det er fint.
Nej, det er ej. Man kan gøre ting rigtigt eller forkert.
Jeg ved det. Du har sagt det 600 gange.
Har din mor aldrig lært dig det her?
Nej, hun blev ikke længe nok til det.
Nå, undskyld.
Jeg binder en knude fremover.
Tova, det er Mary Ann.
Ethan fortalte mig om dit fald.
Jeg håber ikke, du har for ondt.
Jeg kommer forbi med en ovnret i dag.
Hvis der er andet, du har brug for, så ring til mig.
Hej, mrs. Sullivan. Det er Jessica Snell fra Olympus Ejendomsmægler.
Jeg bekræfter aftalen. Jeg glæder mig til at sælge dit hus.
OLYMPUS EJENDOMSMÆGLER
Tova?
Barb! Det er hende! Hvad laver du i byen? Du burde være hjemme og hvile foden.
Jeg skal over i garnbutikken.
Kom ind et øjeblik.
Vi planlægger Mary Anns afskedsfest.
Ja, kom ind.
Nå, godt.
Endelig! Vi vidste, du ville komme en af dagene.
Jeg skal i garnbutikken. De har den sidste rulle grønt garn...
Okay, men sig mig først, hvad synes du om baglokalet i The Blue Canoe?
- Hvad? - Til Mary Anns afskedsfrokost.
Hun elsker deres boller.
Derfor behøver vi ikke at lide.
Jeg tror, den curler bagpå ryger.
Mens jeg husker det...
Passer det, at vagabonden vikarierer for dig i akvariet?
Han er ikke vagabond.
Ethan sagde, at han leder efter en, der skylder ham penge.
Det er gangster. Det lugter langt væk af en gangster.
Gad vide, hvem han leder efter.
Simon Brinks.
Ja, han har været svær at få fat i.
Ja, det er vel med vilje. Han er en højtprofileret mand.
Ja. Han er en almægtig ejendomsmogul.
Men han vil være taknemlig, hvis vi får kontakt.
Du er jo en succesrig og magtfuld ejendomsmægler.
Måske er du interesseret i at være helt.
Han står for noget nybyggeri i byen. Jeg har måske værkførerens nummer.
- Fantastisk. - Lad mig se.
Jessica?
Hvor er Jessica?
Hun gik ud. Hun håndterer noget vigtigt for mig.
Sikkert. Jessica!
Hvad betyder "sikkert"?
Jessica sælger huse til mange millioner dollars,
og du ser ud til, du ikke kan få fuldskæg, og din lynlås er åben, så...
- Altså, Avery! - Slukkede du for det varme vand igen?
For at spare på el-regningen. Ikke alle går i bad på arbejdet.
Jeg padler før arbejdet, og jeg betaler husleje.
Lad vandet være ved normal badetemperatur.
Ellers kommer jeg i morgen. Er du okay? Du virker bekymret.
Ja.
Undskyld, hvem var det?
- Jeg kan godt få skæg. - Undskyld, hvad?
Jeg sagde, at jeg kan få et ret imponerende skæg, fipskæg eller overskæg.
Al slags skæg.
Nå, nu kan jeg endelig sove om natten. Mange tak.
Hey, undskyld. Behandler du altid dine kunder sådan?
Jeg ville købe nogle surfbrætter, men det gør jeg bestemt ikke nu.
Ville du købe surfbrætter?
- Ja. - Wow.
Ja, det er paddleboards.
Okay, jeg kalder dem surfbrætter. Kunden har altid ret, så...
De er anderledes. Jeg kan tale med folk, som jeg vil, for det er min butik, så...
Ja, helt sikkert.
Ejer du stedet?
- Ja. - Men du er min på alder.
Ja, det føles mere som dit problem.
Du ser ud til at bo i din bil.
Og det sjove er, at jeg bor i min bil.
Det er en ækel campervan, som min mor tog en overdosis i.
- Så... - Nå da.
Undskyld.
Nej, undskyld. Jeg var led.
- Undskyld, jeg sagde det. - Har du ondt i nakken?
Ja, jeg sover på et liggeunderlag, så... Det er ikke det værste.
Prøv den her.
Tigerbalsam med CBD-olie.
- Jeg klarer mig, tak. - Tag den. Den er gratis.
Det er pænt af dig. Tak.
- Jeg ville tilbyde dig et bad, men... - Et koldt bad.
- Ja. - Jeg tager et bad i det her.
Okay.
Nej.
- Nej. Undskyld. - Hey! Se dig for!
- Rolig, makker! - Hey!
Betjent!
Jeg kører nu.
- Kridt lyver ikke. - Jeg var væk i fem minutter!
- Vær nu lidt... - Hey. Slap af.
- Mrs. Sullivan. - Åh nej.
Jeg hørte om dit fald. Har du det godt?
Jeg har det fint. Det er... Jeg har ondt, men jeg er... Åh gud.
Jeg håber ikke, at min gode ven...
- Cameron. - Cameron er i knibe.
Han var så sød at køre mig rundt til mine ærinder i dag.
Jeg betaler gerne en bøde, han måske har...
Nej, det er helt fint.
- Okay. - Næste gang bruger I hjørnegrunden.
- Okay. - Ja.
Hjørnegrunden. Den på hjørnet.
- Ind i bilen. - Okay.
- Farvel. - Farvel.
Tak for det.
Sikket røvhul.
Hold op. Han gjorde bare sit arbejde.
Man kan ikke ignorere reglerne og blive overrasket over konsekvenserne.
Jeg ignorerede ikke... Jeg... Han...
Okay, det er ikke...
Jeg håber, du efterlader Ethans indkørsel pænere end det her.
Ja, jeg har ikke haft tid til at...
Jeg laver citronolie og eddike til at gøre rent herinde.
Åh, mange tak.
Værsgo.
Gud.
- Farvel. - Farvel.
Vi skulle da mødes på mit kontor.
Ja, det skulle vi. Jeg blev forsinket.
Ja, så det er huset. Min far byggede det som en bjælkehytte.
Det har sine særheder. Men udsigten er flot.
Du overdrev ikke.
Ja. Er det ikke smukt?
- Detaljerne er utrolige. - Tak.
Sagde du, at der var et soveværelse til?
Ja, det er nede ad gangen til højre.
Det er et smukt hjem.
Så meget karakter. Det ryger nok hurtigt.
Ja. Jessica, jeg ville sætte pris på, at du er diskret med det her.
- Jeg har ikke fortalt nogen om flytningen. - Ja da.
Og fordi det er en lille by, og folk uundgåeligt vil snakke,
er det godt at få værelserne gjort godt rent
for at undgå påmindelser
om tragedier.
Undskyld. Jeg er forsinket. Jeg prøvede at få fat i Simon.
Jeg hørte endelig fra ham på 9:30 Club.
Han tror, vi kan få et gig til efteråret.
Jeg tror, han er... Hvad?
Grunden til, vi ville tale på Zoom var, fordi
vi synes, at Moth Sausage bør holde en pause.
Måske en permanent pause.
Hvad mener du?
Du er her ikke.
Vi skal have et barn, så...
Ja, men jeg kommer snart tilbage, og I kan tage barnet med på turné.
Jeg vil ikke tage barnet med på turné.
Undskyld, hvad snakker I om? Det er vores band.
Det er vores band. Det er vores liv.
Kom nu, mand.
Det er sjovt, men det er ikke vores liv.
Du kom til halvdelen af prøverne.
- Nej. - I vores stue.
Jeg tror ikke, I forstår.
Jeg får snart en stor sum penge.
- Cam. - Vi laver et album.
- Penge til at udgive et album. - Cam.
Vi elsker dig. Du har idéer, men følger ikke op på dem.
Så læner hun sig frem og siger meget pænt:
"Du ved, at folk vil snakke..."
Jeg ved, at folk snakker.
Der er sladder og rygter. Der er...
De kigger stadig på mig, som om jeg er...
Hvad er klok... Hvor er Cameron?
For pokker da.
Hun blev såret for længe siden, men føler stadig, at såret er blotlagt.
Jeg forstår det.
Jeg lever også under grimme naboers blik,
en konstant påmindelse om min værste skade.
Jeg vil ikke tale om det.
- Cameron! - Jeg er næsten færdig.
Du er en time forsinket.
Jeg lovede Ethan at lave døren, så det gør jeg.
Jeg er ligeglad med årsagen. Du har et job og et ansvar.
Hvad er dit problem? Jeg gør din ven en tjeneste.
- Og jeg havde en møgdag. - Jeg vil ikke høre dine grunde.
Jeg har ikke brug for hjælp. Jeg ved, hvordan man vasker et skide gulv.
Fint.
Fint. Det er dit liv, dit job. Jeg er ligeglad.
Hvad skete der?
Hun skældte mig ud, fordi jeg kommer for sent.
For helvede, Cameron. Jeg anbefalede dig til det job.
Det er ikke min skyld. Hun er skør. "Man kan gøre ting forkert eller rigtigt."
Hun har kun det.
Jeg vidste ikke, I havde noget kørende.
Det har vi ikke.
Hun har været igennem meget.
Manden blev syg og døde. Hun mistede sin søn.
Og de forfærdelige ting, folk sagde.
Havde Tova en søn?
Det bør hun selv fortælle.
Men lad mig sige dig, hun er vidunderlig.
Hun var en vidunderlig mor.
CAMERON - CITRONOLIE CAMERON - EDDIKE
Rengøringsdamen kom ikke den aften.
Eller den følgende.
Som du nok kan forestille dig, savnede jeg hende.
Hvad?
Rundt, okay.
Er det bedre? Er det godt for dig?
Det går an.
Men så skete der noget.
Ungen begyndte at snakke.
Ikke landsby-lækker. Hun er objektivt lækker.
Måske for lækker.
Sandsynligvis.
Og når han først begyndte, stoppede han ikke.
Han talte om sit ønske om en mage.
Kan jeg hjælpe?
Og om moren som fødte ham, men ikke opfostrede ham.
Hun var endnu mere en taber, end jeg er.
Og jeg vidste det.
Allerede som barn vidste jeg, at hun havde problemer.
Om en barndom, hvor han blev sendt fra en tante til en ven til en fremmeds hule.
Og nyheden om, at hans mor var død for nyligt
i hulen på hjul, hun havde søgt tilflugt i i årevis.
De fortalte mig, at jeg "arvede" bilen.
Som om det var en gave.
Når det faktisk er et ildelugtende møghul.
Her fandt han gemte skatte.
Artefakter fra hans forældre.
Og en ring, der tilhørte hans far.
Den afslørede kun, at han elskede ål.
Ja, Simon Brinks. Det er vigtigt, jeg taler med ham.
Han var åbenbart lige så glat som en.
Hallo?
Ja!
Ja! Undskyld.
Hans snak var vel oplysende.
Men også udmattende.
Jeg frygtede, at jeg ikke længere kunne hjælpe rengøringsdamen.
- Jeg tog ikke hans øl. Hold op! - Du lyver!
- Erik, bliv nu her. - Lad mig være!
Erik, kan vi tale om i går?
Nej, mor. Gå væk.
Der skulle gøres noget.
Døren var ikke åben. Jeg har ledt, og jeg kan ikke finde ham.
Okay, jeg kommer straks.
Jeg så ham, da jeg ankom. Og så så jeg ham igen, da jeg støvsugede.
Og så kom jeg ind for at sige godnat, og han er bare væk.
- For at sige godnat? - Ja.
Godt.
Nej.
Nå, der her han.
Han laver bare sjov.
Vi blæksprutter er mestre i forklædning.
Det er sjovt. Det er en lille joke.
Vi tilpasser os alle miljøer for at narre og manipulere med vores naboer.
I aften var lidt camouflage alt, der skulle til for at få rengøringsdamen
tilbage til ungen.
Også godt at se dig, min ven.
Hvad fanden?
Han driller dig.
Gør det. Han gør dig ikke fortræd.
Du godeste.
Der var den igen.
Den velkendte følelse.
Undskyld, jeg var et røvhul forleden. Du havde helt ret.
Fandt du ham, du ledte efter?
Nej.
Simon Brinks vil ikke blive fundet.
- Simon Brinks, bygherren? - Ja.
Det er jeg ked af. Ejendomshandler er meget komplicerede.
Nej, det er ikke en handel. Han er min far.
Jeg mener teknisk set. Biologisk.
Han forlod mor, da hun var gravid.
Jeg vidste ikke, hvem han var, og så fandt jeg ud af, at han er stenrig.
Jeg kom for at hente 18 års børnebidrag, som han skylder mig.
Men jeg kan ikke finde ham.
Han er gået glip af at kende en meget livlig person.
- Tak. - Det var så lidt.
Mine otte arme er dækket af sugekopper, der kan røre, lugte og smage.
De signaler, jeg opfatter med en berøring, overstiger menneskets fatteevne.
Jeg har nok mere intelligens i en enkelt tentakel,
end et menneske har i hele kraniet.
Selvom mit syn forringes dag for dag, har min sugekopper opfanget dette:
Rengøringsdamen og ungen har den samme lidelse.
At hjælpe den ene kan helbrede den anden.
Du godeste. Hvordan gjorde du det?
Ethan hjalp mig. Vi trak glasset ud og rensede det med acetone.
Det var pænt af ham.
Han vidste, det ville glæde dig.
Jeg tænkte på, da du ledte efter Simon Brinks,
kiggede du så i telefonbogen?
Telefonbogen?
- Er det her, du bor? - Ja.
Jeg henter telefonbøgerne.
Okay.
Hvorfor arbejder du i et akvarium?
Det holder mig i gang.
Det her træ er smukt.
Men gulvbrættet er lidt løst.
Mine personlige dødsfælder. Strikketosserne minder mig om det.
- Hvem? - Her er det.
Her er det. "S. Brinks."
Ja, lige her.
- Hold da op. - Så...
Ja, der er det.
- Tryk på knappen. - Okay.
Det er klart.
Ikke i drift.
Du kan ikke give op så let. Du har en adresse.
Det er i Elsbeth, 80 km herfra.
Okay, det er umuligt, at min van kan køre 80 km.
Jeg har en bil.
Jeg ville køre, men jeg kører ikke på motorveje.
Jeg kunne køre.
Hvad er det?
Det er mit band.
- Har du et band? - Ja, Moth Sausage.
Moth Sausage?
Ja, det var ikke min idé.
Det er... rytmisk.
Okay, hvad kan du så lide?
Kenny G og Michael Bublé? Har du nogle cd'er her?
- Hvad har du? Nej, kassettebånd? - Nej.
- Gammeldags. - De er ikke mine.
Mudhoney? Hvorfor har du så god musiksmag?
- Jeg vil ikke høre dem. - Åh gud.
Radiohead? Jeg har ikke hørt dem i 20 år.
- Nej. Jeg vil ikke høre det. - Bare en sang. Vent.
- Okay. - Åh gud. Nej.
Tova, det er "I Can't".
Det er nok den mest undervurderede sang på Pablo Honey.
Nej, det er for meget larm.
Det lyder bedre uden fingrene i ørerne.
Vi hører hele sangen. Sådan er biltur-reglerne.
- Hvad? Nej. - Vent. Nej, hvad laver du?
Nej. Ingen sms'er, når man kører.
- Sådan er biltur-reglerne. - Okay.
Lad os se.
En, der hedder Avery siger, glasfiberen... Hvorfor er skrifttypen så lille?
Man kan ikke bare læse folks sms'er.
- Er det Avery fra paddleboardbutikken? - Ja.
Dater I to?
Nej, vi skriver beskeder.
Jeg mener, kun lidt. Jeg tager det cool.
Hvad det end betyder. Hvad skal jeg svare?
Du skal ikke svare. Jeg svarer i morgen. Læg telefonen væk.
Hvad? Hvis du håber på nogensinde at date sådan en som Avery,
så tag hende alvorligt.
Det gør jeg. Det kaldes at flirte. Jeg flirter.
Flirter? At flirte er ingenting. Det er ord og øjne og...
Alt, der betyder noget, kræver tid og en indsats.
Okay.
- Hvad er det? - Hvad?
- Du ringer til hende. - Nej, jeg gør ej.
- Læg på. - Jeg ringede ikke til hende.
- Jo. Læg på. - Det gjorde jeg ikke.
Tova!
- Hallo? - Nej.
Hej, Avery.
- Ringede jeg, eller ringede du til mig? - Bare læg på.
Åh nej. Nej, det er Tova Sullivan.
Jeg er her i bilen med Cameron.
Han kører og kan ikke skrive til dig.
Undskyld.
Og han vil gerne invitere dig ud på en rigtig date.
Måske kunne I padle sammen en dag.
Hvad laver du?
Jeg må sige, han er godt selskab, men...
Ja, er de ikke allesammen det? Ja.
Hvad med på søndag?
Han siger, søndag er perfekt.
Ja, det er vist...
- Ja. - Jeg tror, det er der.
Okay, så jeg går bare...
- Jeg ringer bare på døren. - Ja.
Ja.
Det er dumt, ikke?
Fordi det er stalking, teknisk set. Ikke?
Du fortjener lidt af hans tid. Hold op.
- Okay. - Tag en dyb indånding. Pust ud.
- Okay. - Okay.
- Vær høflig. - Ja. Okay.
Ret ryggen.
Hej. Jeg leder efter Simon Brinks.
- Hvorfor fanden skulle han være her? - Denne adresse står i telefonbogen.
Hvad er du? Bøsse?
Gå, eller jeg ringer til politiet.
- Skrid med dig! - Undskyld.
- Nej. Det var ikke godt. - Hvad skete der?
- Han var vred. - Hvorfor?
Jeg vil ikke finde ud af det.
Nej, vi er ikke kørt så langt for at blive fornærmet.
- Nej. - Nej, Tova, hvad laver du?
- Nej. - Bestemt ikke.
Tova, hør efter. Jeg mener det. Nej, Tova, stop.
- Åh gud. - Du skulle skamme dig.
- Undskyld. - Hvem fanden er du?
Tova Sullivan. Den unge mand har rejst tusinder af kilometer.
Hvis han ikke skrider fra mit hus, sparker jeg ham hen, hvor han kom fra.
Hør nu her, min gode mand. Han har valgt at give dig en chance til...
Tova, det er ikke Simon.
Nu er det nok. Sig det navn en gang til...
- En gang til! - Afsted.
- Skrub af. - Vi går nu.
- Vi går. - Skrid, din tøsedreng!
- Afsted! Ind i bilen! - Vi kører nu!
- Jeg prøver. Jeg er med. - Hold jer væk!
Var det et skydevåben?
- Ja, det var et skydevåben. - Åh gud.
- Sikkerhedsseler. Vent! - Nej, vi har ikke tid!
Jeg vil sige dig en ting, den person er ikke din slægtning.
Slet ikke.
Tag afkørslen lige her.
Hvor kender du det her sted fra?
Jeg har altid elsket stille strande.
Da Erik... Erik er min søn. Som barn elskede han søstjerner,
og min mand, Will, hjalp ham med at samle søstjerner hele dagen.
Han gravede i sandet og flyttede sten.
Han lyder som en god far.
Ja.
Han var en meget god far.
Synd, du ikke fandt Simon.
Nej, det er typisk for mig denne sommer.
Bilen bryder sammen Bandet bryder op, og mor dør.
Før hun rejste, sagde hun tit,
at min far var så glad for at få et barn.
Hun sagde det hele tiden. Jeg ved ikke hvorfor.
Hvorfor skulle hun træde i det?
Men jeg ved ikke. Hun havde vel brug for at tro det, eller...
Og da jeg fandt ud af hans navn og fandt hans ring, var det...
Det var, som om jeg også havde brug for at tro det.
Det var en total vrangforestilling.
Tja... Nogle gange må man have vrangforestillinger.
Jeg ved ikke, hvad fanden jeg laver.
Om jeg skal blive eller rejse, og hvor jeg skal tage hen, eller hvorfor jeg er her.
Det kender jeg godt.
Dag 1.423 af mit fangenskab.
Åh gud. Hvad er det?
Hvad?
- Nej, det gjorde du bare ikke. - Ups. Det var uheld.
Jeg er langt hjemmefra.
Men takket være min klogskab kan jeg se, menneskerne bevæger sig mod symbiose.
Vi skal arbejde.
- Cameron? - Ja?
- Der er du. - Hej, Tova.
Det lød godt. Terry har prøvet at ringe til dig.
Du glemte nøglen, så her er den.
- Værsgo. - Tak.
Det lød godt. Jeg skal gå. Farvel.
Okay. Gå.
- Tova! - Ja?
- Vil du ikke have en øl? - Nej tak. Tak...
Ethan, jeg vil gerne takke dig for at foreslå Cameron som min afløser.
Det har fungeret godt, så tak.
Du skal ikke takke mig.
Men jeg vil gerne byde dig på te.
- Hun rødmer. - Okay.
- En af menneskets mange designfejl. - Fint.
Deres farveskift giver ingen beskyttelse.
I modsætning til blæksprutter tiltrækker det opmærksomhed, når de vil gemme sig.
- Tova, Er du der? - Tova?
Hej!
- Tova! - Vil du have det tøj på?
Hvad laver I her?
Vi vil gøre dig klar til din date.
- Nej. - Jeg har småkager med.
Hvem fortalte jer det?
- Lad mig se. - Hvad?
- Tager du de øreringe på? - Ja, jeg kan lide dem.
Hvad med den? Tag min halskæde på.
- Jeg vil ikke have den. - Og en jakke.
- Jeg vil ikke have den på. - Tag læbestift på.
Det er fjollet. Det er ikke en date.
Jeg skal drikke te med Ethan.
Du får en drink med en mand, som har været lun på dig i et år.
Han er ikke lun på mig.
Tova, han er vild med dig. Som han burde være.
Du er en god fangst.
Åh gud. Du er bare helt fra...
- Er det en date? - Hvis han klipper skægget.
Nej, det er dresscoden.
Til en date har han skjorte på. Hvis det er te, er han afslappet.
Og vigtigst af alt, har du prævention?
- Barb! - Barb. Tag dig sammen.
Han er her. Vi må gemme os.
- Hvor? - Bag sofaen!
- Gå ud ad den dør, I kom ind ad. - Nej.
Vær stille for en gangs skyld.
- Hej, Ethan. - Du ser vidunderlig ud.
Tak.
Undskyld, jeg er forsinket. Jeg måtte klippe skægget.
- Er du klar? - Du ser pæn ud. Ja.
Når du er klar, så rejs dig op.
Ja.
Okay.
Nej, for det føles bedre hernede, ikke?
Du får mere ud af det, hvis du rejser dig op.
Ja.
- Ja. - Hold knæene bøjet lidt.
Du kan godt.
- Fint. - Gør du det hver dag?
- Af og til to gange. Det er meditativt. - Ja, meget afslappende.
- Du ville undervises. - Det var Tovas idé.
Jeg ville have nøjedes med at tale om paddleboards.
Jeg tror, jeg er for høj til sporten.
Sådan er det ikke.
Jeg er måske afvigelsen.
Skal dragterne afskære cirkulationen til hjernen?
Du skal føle, du er ved at besvime, så er den rigtigt på.
- Okay. Så er den det. - Ved du hvad?
Prøv at være stille. Det kan hjælpe med at fokusere.
Okay.
Da jeg gik på pension fra havnen, fulgte jeg The Dead rundt i et par år.
- The Dead? - Ja, Grateful Dead.
- Nå. - Ja.
Det var et vidunderligt fællesskab. En familie faktisk.
Jeg begyndte at lave kunst. Jeg solgte på gademesser i et stykke tid.
Så indså jeg, at det var folkene, jeg syntes bedst om.
Så da Shop-Way blev sat til salg,
slog jeg til. Det har været en livline siden.
Vil du aldrig være alene?
Nej.
Nej, det er en fornøjelse at se folk hver dag og se deres liv forandre sig.
Du er det modsatte af mig. Jeg...
Akvariet er et tilflugtssted for mig til at komme væk fra folk.
Men du er ikke alene.
Der er mange kræ, der holder dig med selskab.
Ja, det er sandt. Ja.
Det er sandt.
Har du altid villet eje en paddleboardbutik?
Nej, jeg havde andre planer. Men der skete ting i livet, og...
I tyverne var mit liv et rod. Jeg blev god til at vende kursen.
Jeg er glad for at ende her.
Jeg er midt i at vende kursen lige nu.
- Ja. - Hvordan går det?
Godt. Jeg er musiker. Mit band er lige gået fra hinanden.
- Og jeg bor i en van, og så... - Så er du på rette spor.
- Helt på det rette spor. - Ja.
- Musiker. Hvad spiller du på? - Guitar.
Fint. Hvor længe?
Så længe jeg mindes.
Min mor rejste, da jeg var barn. Jeg havde kun hendes guitar.
Jeg kunne ikke lade være med at spille på den.
Det er fedt, at du lærte dig selv det.
Hvilken musik spiller du?
Er det triste akustiske sange om kærlighed og hjertesorg?
Kan du lide romantisk, akustisk, trist, ung mand...?
Ja, jeg kan lide sange, man føler noget af.
Du har nok datet mange, der sagde: "Træk mig ind.
- Jeg vil..." - Det føles bekendt.
- Føles det bekendt? - Ja.
- "Jeg vil synge en sang, jeg skrev." - Ja.
"Lad mig slå håret ud og holde op med at græde et øjeblik."
Hvad i...
Nej. Åh gud.
- Mere vin? - Nej.
- Okay.
Åh, den koncert.
Jeg kørte tværs over landet, da de spillede i Milwaukee.
Publikum hujede vildt, da de spillede den sang.
Alle rejste sig op.
Sikken aften!
Åh gud.
- Hvad siger du? - Nej.
- Jo da. Kom nu. - Nej. Jeg danser ikke.
Jøsses.
Ethan, det gør jeg ikke... Virkelig...
Ethan. Det må du undskylde. Det er jeg meget ked af.
Er du okay?
- Vil du være sød at køre mig hjem? - Ja.
- Fryser du stadig? - Ja.
Okay.
Tak.
Hey, mor. Vil du hjælpe mig med matematik?
Ja, selvfølgelig.
Gå bagved. Jeg er der om et øjeblik, okay?
Hvad?
Det var ikke sådan, jeg havde planlagt at sige, at jeg har et barn.
Det er ikke et barn. Han har overskæg.
- Tak! - Okay. Bagved. Tak, skat.
Nej, det er fint. Jeg burde... Du bør hjælpe ham med matematikken.
- Nej. For... - Du kan blive.
- Nej. - Du skal ikke...
Du bør lave matematik, og jeg vil... Jeg har en...
Nej, Ca...
Jeg er en idiot.
Jeg ødelagde det. Jeg blev fanget...
Åh, menneskets kedelige parringsritualer.
Selv søhesten synkroniserede dans varer kun otte timer.
- Helle for næste tid. - Gudskelov.
Jeg kan bare se alger vokse igen.
Jeg spildte vin ud over ham og ødelagde hele picnicen.
Heldigvis plettede jeg kun hans dumme gamle T-shirt.
- Grateful Dead T-shirten? - Aner det ikke. Det tror jeg.
Det kunne ikke have været en rigtig date. Han havde ikke engang skjorte på.
Nej. Den er fra koncerten på Memorial Stadium.
Det er hans dyrebareste ejendel. Han har den indrammet på væggen.
En T-shirt?
Ja, den er sjælden. Den er vist tusindvis af dollars værd.
- Hvad? - Ja.
Åh gud.
Er det slemt, at jeg har det bedre, fordi andre også ødelægger ting?
Ja, det er slemt.
Ud fra det, du fortalte mig, tror jeg ikke, du har ødelagt noget.
- Jeg ved ikke. - Her.
Hun har et barn, men hun tog sig tid til at være sammen med dig.
Så kan hun nok godt lide dig.
Og en oprigtig undskyldning ville give dig en chance til.
Hvis du virkelig kan lide hende, bør du give det tid og...
En indsats for at vise, du holder af en. Jeg har dine udtryk på hjernen.
- Godt. - Jeg kan virkelig godt lide hende.
Hun giver mig lyst til at komme til tiden, og...
Hvor er det romantisk.
Nej. Det er dårligt. Jeg... Jeg laver allerede dumme planer.
Jeg meldte mig til open mic i aften
og ville invitere hende med på den bar i byen,
og jeg ville synge, og jeg synger ikke engang.
- Det er... - Du bør gøre det.
Og bare optræde for ingen?
Nej. Ikke for ingen.
Jeg savner dig stadig, Carrie
Har stadig brug for dig, Carrie...
- Nej, det er dumt. Lad os gå. - Nej.
- Ja. - Jeg vil høre dig. Gør det for mig.
Jeg er ikke engang sanger. Så lad os få en øl.
Nu er det tid til musik, ikke til øl.
Fint.
Går du fra ham fra jobbet
Fint. Så skidt da.
Går du fra ham fra jobbet
Giv Tim en hånd.
Vi har en ny musiker i aften.
Cameron.
Ja, det er... Jeg hedder Cameron.
Jeg hørte en af Radioheads sange igen for nylig.
Jeg vil prøve at spille den med mindre støj.
Stille!
Hold så kæft!
Jeg prøver at høre musikken!
Selvom jeg kunne
Selvom jeg prøver
Kan jeg ikke
Selvom jeg kunne
Selvom jeg prøver
Kan jeg ikke
Så mange ting holder mig
Holder mig væk fra alt
Så mange ord, som jeg
Som jeg aldrig kan finde
Hvis du opgiver nu
Bliver jeg trist som aldrig før
Før
Selvom jeg ville
Selvom jeg prøver
Kan jeg ikke
Selvom jeg ville
Selvom jeg prøver
Kan jeg ikke
Selvom jeg ville
Selvom jeg prøver
Kan jeg ikke
- Cameron, det var vidunderligt. - Tak. Vi kan gå nu.
Nej! Nu drikker vi.
- Gudskelov. - Ja.
Pas på de dødsfælder. Jeg må lave dem for dig.
- Okay. Du milde. Vent. - Du skal følge med her.
Det gør jeg.
Hvorfor har du 18 af dem?
Jeg forstuvede min ankel, og de behandler mig som en invalid.
- Strikketosserne. - Hvem?
Mine venner.
Min strikkeklub. Strikketosserne.
Ja.
Will kunne aldrig forstå, hvorfor de var mine venner.
Da børnene var små, var det rart.
Nu føler jeg mig lidt malplaceret.
De er fandeme gode kokke. Fremragende kokke.
Erik elskede ovnretter. Hvilken som helst. "Giv mig en ovnret."
Til hans 13-års fødselsdag sagde jeg, han kunne have nogle venner på besøg,
og så ville jeg lave hans favorit, Flyvende Jacob.
Det er en svensk ret med karry, kylling, peanuts og bananer.
Ulækkert.
Og det er præcis, hvad hans venner sagde: "Ad, ulækkert."
Og så sagde Erik: "Ad, ulækkert."
Men jeg stod op midt om natten og tog ham i at spise det
koldt lige fra køleskabet.
Og han så bare på mig.
Vi grinede bare.
Taget på fersk gerning.
Vi skændtes aldrig. Ikke rigtigt sådan.
Undtagen én gang.
Han opførte sig så anderledes.
Han var hemmelighedsfuld, sneg sig ud om natten og stjal Wills øl.
Will troede, der var en pige. "Der måtte være en pige," sagde han.
Der er gerne en pige.
Da jeg spurgte Erik om det, blev han sur og smadrede en af mors Dala-heste, og jeg...
Jeg skældte ham ud.
Jeg skældte ham virkelig ud.
Han stormede ud og smækkede med døren.
Næste dag blev han på sit værelse. Han ville ikke tale med mig om det.
Den aften tog han på en sejltur. Det gjorde han tit.
Han kom ikke tilbage.
Jeg sad bare...
Jeg sad og ventede på molen.
Jeg ventede bare.
Der gik tre dage, før de fandt båden.
Ankerrebet var klippet over,
præcis som Will havde lært ham, hvis han sad fast i klipperne.
Det var dårligt vejr den aften. Det blæste meget.
Det var et uheld, jeg...
Jeg er sikker på, det var et uheld.
Det var et uheld.
Men en af...
En af politibetjentene spurgte mig, om han måske...
Om han måske...
Om han måske havde bundet rebet
om sin ankel
og sprunget ud.
Og så sladderen og rygterne og...
Jeg hørte bare ikke efter.
Men jeg så ham aldrig igen.
Jeg vidste ikke, om han stadig...
Om han...
...døde vred på mig.
Nej, drenge er bare... De er idioter i den alder.
Han tænkte nok ikke over det.
Jeg må lægge mig ned.
Okay.
Her er dine briller.
Tak.
Find en pude og sov på sofaen. Lad være med at køre.
Tænk ikke på mig. Jeg klarer mig.
- Okay. - Pas på trappen.
- Cameron, vågn op. - Hvad?
Stå op. Klokken er snart 12. Jeg skal til Mary Anns frokost.
Jeg ved ikke, om jeg har tømmermænd af øllet eller maden.
- Jeg har blomsterne... - Jeg skal have tøj på.
Hej.
Nu er vi lige under klimaanlægget.
Mor, vi flytter ikke bord igen.
Jeg var okay med et rundt bord, skat,
men kun hvis der var mere stille, men nu larmer det og trækker.
- Ja. - Her er vi.
- Tak. - Smukt.
- Hej, allesammen. - Hej, Tova.
- Hej. - Tova, du ser frygtelig ud.
Hun er nok træt.
Hun var sammen med den hjemløse gangster i nat.
- Du godeste. - Godt for dig.
Nej, hold nu op. Han er ikke hjemløs, og han er ikke bandemedlem.
Nej, jeg så ham optræde.
Optræde med hvad?
Musik. Dejlig musik.
Og så kørte han mig hjem, og han sov på sofaen.
Jeg syntes, jeg lugtede øl.
Andie?
Adam, hvad laver du her?
Hej. Det er min kone, Eliza.
- Hej. - Hej.
Vi flytter tilbage i næste måned.
Bor du her?
Nej, i Portland. Jeg hjælper mor med at flytte.
- Kan du huske mor, Mary Ann? - Hej.
Og vennerne, Janice, Barb og Tova.
- Hej. - Hej.
- Tova. Tova Sullivan? - Ja.
Adam havde ret. Det er en lille by.
- Vi fik lige en rundvisning i dit hus. - Hvad?
Dit er det smukke ved vigen, ikke?
Jo.
Det er så specielt. Du får nok mange bud.
Tova, hvad i alverden snakker hun om?
Sælger du dit hus?
Måtte jeg ikke sige det?
Nej, det er fint. Rart at møde jer. Meget rart.
Nå, lad os se.
Okay, okay. Jeg sælger huset.
- Hvad? - Uden at sige noget?
Ellen Brown fik den lejlighed nede ad gangen.
- Jeg har en bolig. - Hvor?
Charter Village i Bellingham.
Det er langt væk.
- Det plejehjem? Det er... - Det er for pensionerede golfspillere.
Jeg kan lide golf. Jeg vil lære at spille det.
Nej, du skal bo hos mig, til en anden i bygningen dør.
Åh nej. Jeg er ikke glad for din bygning.
Tova, sikke noget vrøvl. Du flytter ikke til Charter Village.
Hvad skal jeg gøre? Flytte ind hos mine børn?
Okay, festaber. Hvem trænger til en drink?
- Hey, mrs. Sullivan. - Ja.
Undskyld det før. Vi anede ikke, det var en hemmelighed.
Det var da en ærlig fejl.
Du er Eriks mor, ikke?
Jo.
Ja, vi sås meget det sidste år. Han var...
Han var sådan en sjov fyr.
Og jeg troede aldrig på, hvad folk sagde.
Det ville han aldrig gøre.
Vi skulle være sammen den weekend i min families hytte.
Han ville nappe nogle øl og tage den pige med, han var vild med.
Vent. Han havde ingen kæreste.
Jeg ved ikke præcis, hvad hun var.
Han var hemmelighedsfuld om det hele. Men hvad hed hun?
Det var Daphne, tror jeg. Nej. Eller Cassie.
Jeg ved det ikke. Det var Daphne eller Cassie.
- Adam? - Der er min kone. Er du...
- Ja, jeg har det fint. - Okay.
Der var en pige.
Åh gud.
Der var en pige.
Jeg ved, hvordan det er at lede.
At søge under rev og sten.
Men menneskets besættelse af genstande stikker dybere.
De husker med dem.
I ugevis har jeg ledt efter en ting til at hjælpe rengøringsdamen
og ungen med at forstå noget, der er helt åbenlyst for mig.
Men disse missioner tager hårdt på mig nu.
Mine hjerteslag aftager.
Jeg frygter, at når min historie nærmer sig enden,
gør deres det også.
Og alle involverede bliver efterladt med et hul.
Nej.
Tova?
De er ikke åbnet.
Daphne, Cassie...
Nej...
Lad være. Gud.
- Hej, Andie. - Tova.
Bestilte I den sidste årbog?
- Tova? Hvad i alverden er der galt? - Min...?
Har du Andies årbog fra det sidste år?
Tova, er du hjemme?
Fordi jeg ikke bestilte den. Jeg ville ikke have den.
Måske i den her.
Okay.
Åh gud. Her er den.
Lad os se.
Daphne...
Daphne... Cassmore.
Der er hun. Okay. Fem, syv, side seks.
Der er hun.
Jeg kan godt huske hende.
Hun var ny det sidste år. Jeg havde ondt af hende.
Og altid sammen med ham Simon.
Ikke Erik?
Ikke, hvad jeg husker.
Måske sagde Adam det forkerte navn. Det er længe siden.
Måske.
Og hvad beviser det, Tova? Selv hvis der var en pige?
Det ved jeg ikke. At han var glad. Jeg ved det ikke.
Men han var glad. Du ved, han var glad.
Undskyld. Jeg ved, du går igennem meget nu.
Jeg vil ikke være en byrde. Undskyld.
Gider du stoppe?
Du er ikke en byrde. Tova, du er min ven.
Og det er det, vi gør for hinanden.
Ved du, at jeg stadig ikke er vant til at sove alene i den store seng?
Jeg holder mig i min side, og hver morgen er jeg overrasket over, at jeg er alene.
Og nu skal jeg forlade mine bedste venner
og flytte til en by, hvor jeg kun kender mine børnebørn.
Jeg er bange.
Jeg er bange. Og jeg ønsker virkelig, jeg kunne tale med dig om det, men
du har så travlt med ikke at være en byrde,
at du har glemt at være en ven.
Hvad er pointen?
Hvad er pointen, hvis du holder op med at leve fuldt ud?
Hallo?
Tova?
Hvad laver du?
Undskyld, jeg ville ikke skræmme dig. Jeg vil lave dødsfælderne.
Jeg har ikke brug for noget. Ud derfra.
Du tager ikke telefonen. Du åbner ikke døren.
Det giver dig ikke ret til at gå ind! Du skal ud derfra.
Jeg troede, du havde brug for hjælp.
Jeg har ikke brug for hjælp eller noget.
Jeg har ikke brug for noget. Jeg flytter!
Hvorfor? Hvad? Hvornår?
Så snart jeg sælger huset. Nu skal du ud derfra!
Okay.
- Jeg... - Skrid!
- Okay. For pokker da.
- Hvordan gik det? - Jeg vil ikke tale om det.
Mrs. Sullivan. Godt nyt. Vi fik et bud på huset.
Bare kom ind og underskriv nogle papirer. Vi tales ved.
Åh, Cameron.
Det lader til at være et kendetegn for menneskearten.
Elendige kommunikationsevner.
Hvorfor kan mennesker ikke bruge deres millioner af ord
til at fortælle hinanden, hvad de ønsker?
HEMMELIGT NUMMER
- Hallo. - Hej. Det er fra Simon Brinks' kontor.
- Er det Cameron? - Ja, det er det.
Tova!
- Hvordan har anklen det? - God som ny.
Se? Der er intet så godt som hvile.
Jeg er glad for, Cameron gør det godt.
Den knægt er pålidelig.
- Ja. - Ja.
Jeg kom for at sige farvel.
Jeg flytter over bugten til Charter Village.
Hvis det er okay, gør jeg rent en sidste gang.
- Vi kommer til at savne dig, Tova. - Ja.
Men før du begynder, så kom og mød vores nyeste beboer.
Hun blev rehabiliteret af en gruppe i Alaska,
efter hun sårede et ben i en krabbefælde.
Før tidsplanen, men jeg kunne ikke sige nej.
Hvad mener du med før tidsplanen?
Marcellus havde det lidt skidt i dag.
Marcellus?
Dag 1.431.
Måske min sidste.
Undskyld, jeg ikke har været her.
Jeg blev så optaget af at lede efter pigen, Daphne Cassmore,
at jeg rev alt ud på Eriks værelse.
Undskyld.
Jeg har været en frygtelig ven.
Det må du undskylde.
Undskyld.
Det er mig, der siger undskyld.
Jeg har svigtet dig.
Cameron?
Se lige dig.
Skal vi få et bord, eller...?
Ja.
Vi var uadskillelige.
Ja, det lader det til.
Hvad fanden skete der så?
Det ved jeg ikke, Cameron.
Efter hun rejste, fik jeg få opdateringer, og kun om dig.
Hun var stolt af dig.
Og du havde det fint med bare
ikke at gøre en skid for at hjælpe med dit eget barn?
Cameron, troede du...
Jeg er meget ked af det.
Jeg er ikke din far.
Hun var min bedste ven, men jeg var aldrig til kvinder.
Min far ville have dræbt mig, hvis han opdagede det...
Hun dækkede over mig for at holde ham væk fra mig.
- Tænk, at, du troede, jeg var din far. - Okay, det her...
Er det så ikke din?
Mine initialer er SOB.
Jeg ville aldrig få det indgraveret.
Jeg troede bare, det var din skolemaskot eller noget.
Ål? Nej, vores skolemaskot var piraten. Ingen kan lide ål.
Hvem fanden var så min far?
- Hun må have sagt det. I var venner. - Hun sagde intet.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Hun var ung og bange.
Hendes far var værre end min.
Hun var vel bange for, at han opdagede det.
- Hej, Cameron. Hvor har du været? - Hvad rager det dig?
Undskyld. Jeg skulle ikke have gjort det. Jeg lod noget gå ud over dig.
Heldigvis for dig skrider jeg for altid.
- Hvad mener du? - Jeg har været strandet...
- Uden grund. - Hvad?
Jeg var virkelig dum!
Simon Brinks er ikke engang min far.
Han er mors ven, der er bøsse. Det er ikke hans ring.
Hvis ring er det?
Jeg ved det ikke. Ålenes.
Åh nej. Lad være. Det gør du ikke. Cameron, hør her.
Okay, han var ikke din far, og det er jeg ked af.
Men du skal da ikke rejse. Du har et godt job.
Tror du, jeg vil leve mit liv sådan her?
Og skrubbe akvarier og fjerne tyggegummi fra gulvet?
Cameron!
Du må ikke rejse.
Du har så meget her. Folk, der holder af dig.
Er det derfor, du rejser?
Hvad med Marcellus? Han har lidt tid igen. Han har brug for dig.
- Det er ikke mit problem. - Cameron, du er bedre end det her.
Nej, det er jeg ikke. Det er jeg faktisk ikke.
Cameron!
Af alle akvarierne skulle han lige vælge det.
Der er få væsner, der er mere brutale end ulveål.
At jeg skulle have en som nabo, er straf nok.
Men mit had er personligt.
Med min grænseløse visdom burde jeg have været mere forsigtig.
Men en Dungeness-krabbe er svær at modstå.
Uden min skade havde jeg måske unddraget mig menneskernes såkaldte "redning".
Jeg er måske ældre og svagere, men jeg er også klogere.
Denne gang er jeg forberedt.
Desuden er jeg nødsaget til at møde min fjende.
Den ring er beviset, jeg har brug for.
Hvad dælen?
Marcellus.
Jeg får dig tilbage til akvariet. Bliv der.
Åh gud.
Se lige dig.
Marcellus.
Okay, vent. Vi får dig ind.
Du godeste.
Kom nu. Vi får dig tilbage. Sådan.
Hvad lavede du hele vejen herovre?
Jeg er med.
Okay.
Okay, min ven.
CAMERON CITRONOLIE
Vi er udenfor, Marcellus.
Kan du se, vi er udenfor?
Du er næsten hjemme.
Det her er mit hjem, Marcellus.
Jeg kan ikke rejse herfra. Det er mit hjem.
Men jeg ved...
Jeg ved, jeg må lade dig tage hjem.
Vi ved begge to, at du ikke ville at ende her, men...
Jeg er så glad for, Terry reddede dig.
Fordi du reddede mig.
Ud med dig.
Tag hjem, Marcellus.
Farvel.
Farvel, min ven.
Marcellus?
Åh gud.
Marcellus.
Åh gud...
Åh, Marcellus.
Åh gud.
Først synker jeg som et anker.
Mine arme, tunge som sten.
Og så med et ryk
vågner jeg op.
Jeg siger det ikke for at give dig falsk håb.
Min død er nært forestående.
Men der er tid nok.
Tova?
Tova.
Hvad er du...? Hvad?
- Du er helt våd. - Cameron, du kom tilbage.
Ja.
Man kan gøre ting rigtigt eller forkert.
Hvor er Marcellus? Jeg kan ikke finde ham.
Jeg lod ham tage hjem.
Gjorde du?
Det er godt, ikke?
Jeg vil savne ham.
Vil du sætte dig her med mig et øjeblik?
Jeg vil vise dig noget, som Marcellus efterlod til os.
Hvad?
Min ring.
- Hvordan fik han... - Han besøgte ålene.
Min søns navn var Erik Ernst Lindgren Sullivan.
Det er hans ring.
Han gav din mor den, Daphne Cassmore. Jeg tror, han var forelsket i hende.
Tova...
Jeg er din...
Og du tror... Du siger, at Marcellus fandt ud af,
at du er min farmor?
Jeg ved det ikke.
Jeg er...
Jeg ved det ikke.
Jeg mener...
Det er okay.
Jeg svømmer ned.
Ned til havets dyb.
Med al den energi, jeg har tilbage.
Der er liv overalt.
Lige så storslået, som jeg huskede det.
Indtil jeg til sidst
kan mærke det igen,
smage det.
Med hver en centimeter af min krop.
Jeg er hjemme.
Omsvøbt af den samme havbund,
som engang holdt en elsket søn,
en fortabt far...
I al den tid har jeg ledt efter den forkerte.
Ja.
Tova!
Hej.
- Jeg har ret travlt lige nu, så... - Undskyld. Jeg...
Dit liv er så meget større end mit.
Og jeg gik i panik.
Jeg kan virkelig godt lide dig.
Og jeg vil gerne være med i det store liv, hvis jeg må.
Tova?
Ja?
Åh gud.
Det er hans kasse med skatte.
Alle hans småting.
Er det din mor?
Ja.
Han navngav dig.
Diane Jones har haft ondt i knæet. Hun bliver ved med at spille tennis.
Jeg har sagt i årevis, at hun overanstrenger sig.
Hun er besat af sin double-rekord.
- Tova. Han er på sit andet tørklæde. - Jeg troede, du passede grillen.
- Jeg kan se den herfra. - Han er så god.
- Ja. - Det er ikke et nøglehul, Avery.
Du skal følge med kastet. Bare følg med.
- Det er det, jeg mener. - Jeg er med. Det er ikke noget for mig.
- To ud af tre? - Jeg ved ikke.
Der er middag!
- Den mac and cheese står der dit navn på. - Ja. Jeg spiser det hele.
- Han mener det. - En burger?
Jeg kan hvile mig nu, hvor rengøringsdamen også er hjemme igen.
TOVA SULLIVAN - DOCENT SPØRG MIG OM ALT
Værsgo, søstjerne.
Jeg ved, min efterfølger får det godt.
Jeg ser intet. Hvor er den?
Det er ikke "den". Det er en hun. Og hun hedder Agnetha.
Rengøringsdamen tager sig af hende.
Hej.
Jeg ville betro hende med mit liv.
Som jeg gjorde med min død.
Åh, der kommer hun.
Se hende.
Mennesker er for det meste kedelige og begår store fejl.
Men af og til kan I være utroligt kloge væsner.
Tekster af: Pernille G. Levine