Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Oh, kako mi nedostaje ta tišina.
Nigdje nije tako tiho kao na morskome dnu.
Sad kad nemam više mnogo vremena,
pokušavam se toga zorno prisjetiti.
Svaka mi je struja bila poznata.
Svaki prolaz kroz alge.
I ta uzbudljiva beskrajna sloboda.
Brojne su mi delicije
bile na raspolaganju.
No najljepša je bila
ta samoća.
Oh, kako mi nedostaju spokoj i tišina moga doma.
Pogotovo kada djeca dođu na izlet i nastane pakao.
Danas je 1401. dan moga zatočeništva.
Krdo učenika i njihova nesposobna učiteljica
došli su učiti o životu u moru i meni upropastiti popodne.
On se zove Marcellus. Divovska pacifička hobotnica.
Kevine, ne liži staklo.
Ne vidim ga. Nema ga.
Zato što sam se kamuflirao, Kevine.
Pročitaj što piše.
U ovom akvariju
podčinjen sam vrsti koja mi je po svim mjerilima podređena.
Osjećam se maleno zato što sam u njihovim rukama.
Sviđaju mi se jedino sitne zidne slike koje ostavljaju na mojoj ćeliji.
Svaka je unikatna.
Svaka je kompleksna kao mjesečev puž.
Mislim da mi čistačica od svih ljudi najmanje smeta.
Nije ti do druženja večeras?
Da, znam kako je to.
Od mene se ne možeš sakriti.
Nadam se da si danas dobio svježe školjke.
Rekla sam Terryju da ti je sigurno dosta zamrznute ribe.
Pojma nemaš koliko.
Za razliku od ostatka te tupe vrste, s njom imam sličnosti.
Oboje više volimo noć.
Uživamo u samoći.
Zdravo, ljubice moje.
Ni ona ne voli vučje jegulje, kao ni ja.
Zaboga!
Ni ljepljive podove.
I oboje sanjamo o morskome dnu.
O tome što smo ondje izgubili.
NEOBIČNO PAMETNA STVORENJA
- Kako alergije? - Dobro.
I Miranda Downs se žali na svoje.
Njoj pomaže hladna krpa na stopalima prije odlaska u krevet.
Zamisli!
Njezina stvar, zar ne?
Da.
To je 15 dolara, molim.
Deset, pet. Evo, izvoli.
- Odlično. - Laku noć.
- 'Noć, Tova.
Pazi kako voziš. Ceste su skliske.
Kao uvijek. Još se nisam razbila.
Imate jednu novu poruku.
Gđo Sullivan.
Bruce iz Doma za starije Charter Village, ponovno.
Veselimo se što ćete se pridružiti našoj zajednici.
Morate mi samo službeno potvrditi da dolazite.
Onda možemo dogovarati vaš dolazak.
Nazovite me. Hvala.
Ne!
O, ne! Kvragu!
Ma ne vjerujem!
Joj, ne!
Sad i telefon. Koji vrag?
Tražite nešto?
Da, auto s ispravnim hladnjakom.
To valjda jedino ne prodajemo.
A punjač za mobitel?
- Tannere! - Da?
Donesi punjač za mobitel i šalicu kave za našeg prijatelja kojem baš ne ide.
Hvala.
Zašto ste došli u Sowell Bay?
Nekoga tražim.
- Prijatelja? - Nekog tko mi puno duguje.
Zabavno je tražiti takvoga čovjeka.
Bilo bi zabavnije da je kombi u voznom stanju.
Tannere, ne čujem da se krećeš!
- Izvolite. - Baš vam hvala.
Ma da! Friko. Obožavam Friko. Trebali smo im biti predgrupa.
Politika se umiješala.
- Ali jako su nas htjeli. - Koga to vas?
Moj bend. Moth Sausage.
Što? Ma dajte.
- Svirate u tom bendu? - Da.
Kako ste nas našli? Na Bandcampu?
- Znate za nas? - Da.
Samo se šalim.
- A vi samo lažete? - Da.
Sad se baš loše osjećam.
Zato kuća časti doručkom.
Radimo fantastične sendviče. Tannere!
Oh, tu si. Ajoj.
Napravi naš sendvič za...
Što svirate?
Gitaru.
Za prvu gitaru Mouth Sausagea.
Onda ćemo vas povezati s Peterom u servisu.
- Grozna je, je li? - Grozna je.
Prošla je imala okus na čarape.
Harriet je vidjela Carol u čekaonici.
Počele su razgovarati i shvatile da imaju iste simptome.
Tako su znale da Fred Murphy spava s objema!
- Ne! - Ajme meni.
Baš kao bijela Ruth i crna Ruth i Charlie Simpson.
Barb, ne smiješ reći bijela i crna Ruth.
Te im je boje kosa. Inače se bunimo.
Nitko drugi nije ponio vunu?
Svježe pečeni.
Znate Ethana iz Shop-Waya?
Pa, puši travu.
Nanjušila sam je kad sam išla po kravlji sir.
Mary Ann, svi puše travu.
U maslacu je, u gumenim bombonima...
U gumenim bombonima?
Tova, danas si jako tiha.
Dobro si?
Ne bi trebala raditi noću.
Uopće ne bi trebala raditi.
Ne sviđa mi se što si na koljenima, okružena kemikalijama.
Samo pletem. Tračevi me ne zanimaju.
A Carol i Harriet s istim su muškarcem.
Pa naravno!
Već 30 godina imaju iste tapete.
Tapete mogu razumjeti. Ali Freda?
Sowell Bay je akvarij s ribicama.
Will je to govorio.
Govorio je da za jedan sat cijeli grad zna da je kupio maslac od kikirikija.
Will.
On nas je ubacio na popis.
Za vrtić za starije, Charter Village.
Stalno me zovu, žele znati što planiram.
Zapisao nas je netom prije no što se razbolio.
Mislim da se samo bojao da ću završiti u kući sama.
Will ju je htio prodati.
Prije 30 godina, odmah nakon što je Erik...
Nakon što je umro.
Rekao je neka živim dalje.
Neka prodam kuću.
Nisam mogla.
Možda je imao pravo.
Možda moram prijeći preko toga i ići dalje.
Iako je njezin akvarij veći nego moj,
jasno mi je da i čistačica želi naći slobodu.
Zbog svoje nadmoćne inteligencije kao nitko drugi razumijem ponašanje svih bića.
Čini mi se da ono od čega mora pobjeći
vreba iz neke veće dubine.
Ajme meni!
Zaboga.
Ma daj!
Kako odvratno!
Tako.
Dobro.
Zaboga.
Marcellus?
Kako si dospio ovamo?
Oh, ne. Ne boj se.
Ne boj se. Gledaj.
Sav si se zapleo. Daj da...
Dobro, ja ću.
Tako, dobro je. Sve će biti dobro.
Marcelluse.
Bože mili.
Kažu da smo mi hobotnice nekoć imale oklope.
Bilo je opasno odbaciti ih.
Ostali smo izloženi grabežljivcima. Ali i dobili smo slobodu.
Mogli smo se provlačiti kroz uske prolaze.
Istraživati. Loviti.
I pobjeći kada je nužno.
U ovome zatvoru
o tome ovisi moje gastronomsko zadovoljstvo.
- Ma što...? - Ali moja iznimna hrabrost ima posljedice.
Svaka minuta provedena izvan vode suši moju kožu i usporava moja tri srca.
Večeras umalo da me nije stajala života.
Marcelluse.
Spasila me.
Nasmrt si me prestrašio.
Nisam htio da zbog mene padne.
Instinktivno sam povukao.
Zato što sam osjetio rupu u njezinu srcu.
Njezinu skrivenu bol.
Čistačičino srce.
Moram ga nekako zacijeliti.
Bar to mogu učiniti da joj se odužim za to što me spasila.
Ajme meni.
Tova!
Ne sjećam se kad sam te zadnji put vidio danju.
Jesi li za sendvič za doručak?
Tannere!
Napravi sendvič.
To je klasičan sendvič s kobasicom, jajetom i sirom, ali ja dodam i senf.
Samo trebam nešto protiv bolova.
Zašto? Što te boli?
Ništa ozbiljno, izvrnula sam gležanj.
To nije mala stvar.
Tannere!
- Donesi prvu pomoć. - Ne treba.
Jesi li za čaj dok ti motam nogu?
Ne, zaboga.
Ne bi trebala hodati.
Terry valjda ne očekuje da večeras radiš s takvom nogom.
Terry. Što se to događa?
Hej, Tova.
Čini se da je Marcellus otkrio kuda može pobjeći.
Zbilja?
Da, iz akvarija s koraljima nestaju školjke.
A on se udebljao 225 grama u mjesec dana. Zbroji dva i dva.
Ali nije on kriv.
Sve su takve pred kraj.
Što to znači?
Počnu svašta izvoditi. Da se malo zabave prije kraja.
Mislio sam da ima još vremena, ali ipak je star.
Već živi dulje od većine.
Kako to da si me posjetila danju?
Pa, evo.
- Tova. - Nije ništa.
Oni su obični gažeri.
Slipknot u principu samo improvizira.
- To je stara fora. - Ma daj.
Vi milenijalci odbijate učiti od starijih. To je vaš problem.
Samo kažem. Jimi Hendrix svirao je gitaru naopako.
Stariji bi ga tada sigurno...
- Zaboga! - Što je?
Mehaničar me pljačka.
Mislim, ovo je... Nemam toliko.
Trebate li možda radnika?
Tek sam uzeo Tannera.
Iako uglavnom radi očajno,
moram mu dati šansu da se dokaže.
Znate li gdje bih mogao dobiti bilo kakav privremeni posao?
Previše traži. Uh.
- Odmaraj nogu, Tova. - Dobro. Hvala, Terry.
Ne brini se.
Oporavit ću se.
Što ću imati u Sowell Bayu kad tebe više ne bude?
Tova, opet Bruce iz Charter Villagea.
Neću više moliti da me nazovete. Sada ću vam reći.
Tri godine ste na listi čekanja.
Ako sad ne iskoristite mjesto, vraćate se na početak liste.
Do sutra moram znati.
Laku noć, mama.
Daj, molim te, prestani se zafrkavati.
Hajde.
- Ma što se to ovdje događa? - Što? Ništa. Samo...
- Ajme. - Hobotnica.
Koliko je dugo vani?
Ne znam. Sad sam ga našao straga kod vrata.
Marcelluse, ne boj se. To sam ja.
Evo me. Vratit ćemo te u vodu.
Ne boj se. Siđi.
Makni sve te stvari odavde. Ne boj se.
Dobro, dođi.
Hajde, Marcelluse.
Nastavi. Otvori poklopac.
- Koji? Gdje? - Otvori.
Makni sponu i otvori poklopac. Hajde, Marcelluse.
Uđi, hajde.
Tako.
Bravo, Marcelluse.
- Tako. - Ti bokca.
Bože mili.
A sada mi objasni.
Kažem, našao sam tu stvar pred stražnjim vratima.
Nije stvar. To je Marcellus. Zašto su vrata bila otvorena?
Iznosio sam smeće. Nitko mi nije rekao da ovdje noću sve oživi.
I da znate, sada smo zatvoreni.
Nisam posjetiteljica, čistačica sam. Tova Sullivan.
Ti si valjda moja zamjena dok sam...
Dobro, da. Ethan mi je rekao za vas.
- Žao mi je zbog noge. - Nije noga, gležanj je.
Neka bar točno kaže kad već trača.
- Počisti to. Kakav nered! - Dobro.
Crven je?
Ovisi o raspoloženju.
Može mijenjati i šare, teksturu.
Opa.
- Kamo ideš? - Kući.
Nećeš završiti?
Završio sam.
Ma ne, gledaj podove. I staklo je svuda zamrljano.
Učinio sam sve što piše. Sve što je Terry tražio.
- Završio sam. - Čuj, mladiću.
Sve možeš raditi dobro, a možeš i loše.
Ne želim biti bezobrazan. Ali vi to više ne radite pa radim po svom.
- Aha, razumijem. - Da.
Čini se da ću morati reći Terryju
da je moja zamjena skoro izgubila njegovu hobotnicu.
- Nazvat ću ga od kuće. - Ne.
Oprostite. U redu. Jako trebam ovaj posao.
I Mark je dobro.
- Marcellus! Tako se zove. - Pardon. Marcellus.
Dobro je. I obećavam da nikad više neću stražnja vrata ostaviti otvorena.
Zato, nemojte nikomu reći, molim vas.
Nemojte reći Terryju. Ne treba to znati.
Što radite? Zašto ste sjeli?
Pa, mogla bih zasad ništa ne reći Terryju.
Da.
- Obećaš li da ćeš ozbiljno shvatiti posao. - Da.
Ako si predan poslu, rado ću ti pokazati
kako da ga radiš dobro.
Dobro, može. Naučite me kako da perem podove.
Tako ćeš se postaviti? Darujem ti...
Ljudi i njihovo vječno blebetanje.
Da malo ušute,
možda bi uspješnije koristili oči.
Ispričavam se zbog tog dečka, muškarca, što li je već.
Zapravo sam došla jer sam ti htjela reći da sam prihvatila mjesto u domu.
Da mi bar možeš reći jesam li ispravno postupila.
Kako da je spriječim da pobjegne od kuće?
Da nema tako loš vid,
možda bi vidjela da taj tupavi mužjak
možda može ponuditi nešto više nego što se čini.
I u njegovim očima primjećujem istu tugu.
Evo našega radnika.
- Ide li kombi dobro? - Ide.
- Imam mjesec dana da platim. - Kako je na poslu?
San snova.
Popravit ću to i raditi što god treba. Želim zaslužiti to što dobivam.
Ma nema problema, sine.
Lijepo je imati društvo.
- Sigurno ne želiš na kauč? - Ne treba, ne. Ali hvala.
- 'Noć. - 'Noć.
Nema šanse.
Da. Time. Ako ne ide, onda ovime.
Neću dirati nečiju žvakaću.
Ne trebaš je žvakati, samo je makni s poda.
Iscijedi svu vodu.
Svu vodu. Dobro pritisni, svom snagom.
- Pritišćem. - Inače će ostati mokro.
Moraš čvrsto brisati, sve se zalijepi za to.
Dobro to počisti.
Djeca to vole lizati.
- Jedva se vidi. Izgleda kao oštećenje. - Lijepi se za cipele.
Kružni pokreti, ne gore-dolje. Kružni.
Inače ostanu tragovi.
Hajde. Da, tako.
Ništa ne čistim.
Čistiš.
Još će se više vidjeti ako to sastružem.
Možda ostane i rupa.
Prepirka traje dulje od struganja.
Ne, nisi završio. Moraš vezati čvor.
- Inače će skliznuti dolje. - Ma neće.
Hoće.
Sve možeš raditi dobro, a možeš i loše.
Znam. Rekla si to 600 puta.
Mama te ništa od toga nije naučila?
Ne. Nije ostala dovoljno dugo da me išta nauči.
Oh. Žao mi je.
Idući put ću vezati čvor.
Tova, Mary Ann ovdje.
Ethan mi je rekao da si pala.
Oh, nadam se da te ne boli jako.
Danas ću ti donijeti hrane.
Ako još što trebaš, nazovi me.
Gđo Sullivan, dobar dan. Jessica Snell, Nekretnine Olympus
Potvrđujem sastanak. Drago mi je što ćemo prodavati kuću.
NEKRETNINE OLYMPUS
Tova?
Barb, stvarno je ona! Što radiš u gradu?
Zašto ne odmaraš nogu kod kuće?
Idem kupiti vunu.
Uđi malo.
Baš planiramo zabavu za Mary Annin odlazak.
Da, uđi.
Baš lijepo.
Napokon! Znale smo da ćeš jednom doći.
Moram po vunu. Čuvaju mi posljednju zelenu.
Dobro. Ali prvo, što kažeš na prostor u Blue Canoeu?
- Što? - Za Mary Annin oproštajni ručak.
Obožava njihova peciva.
Ne moramo zato svi patiti.
Mislim da mi se stražnji vikler dimi.
- Harriet? - Da ne zaboravim.
Je li istina da te skitnica mijenja u akvariju?
Nije skitnica.
Ethan kaže da traži nekoga tko mu duguje novac.
Gangsterski. To je baš gangsterski!
Ma koga li to traži?
Simon Brinks.
Da, jako je teško doći do njega.
Da, sigurno namjerno. Prilično je istaknut čovjek.
Znam. Svemoćni nekretninski mogul.
Ali znam da će biti zahvalan onomu tko nas spoji.
A vi ste uspješna i moćna agentica za nekretnine.
Možda želite biti ta junakinja.
Gradi nešto novo u mjestu.
Možda imam predradnikov broj.
- Odlično. - Idem ga potražiti.
Jessica?
Gdje je Jessica?
Otišla je otraga. Obavlja nešto važno za mene.
Naravno. Jessica!
Što to znači? Naravno.
Da Jessica prodaje kuće vrijedne milijune dolara.
A vi nemate još ni bradu i hlače su vam otkopčane. Eto.
- Zaboga, Avery! - Opet si isključila toplu vodu?
Da manje plaćamo režije. Ne tuširaju se svi na radnom mjestu.
Znaš da veslam prije posla. I plaćam najamninu.
Zato te molim da voda bude topla.
Ili ću sutra opet doći. Jeste li dobro? Jako ste zabrinuti.
Da.
Oprostite, tko je to?
- Raste mi brada. - Molim?
Kažem da mi raste brada. Može mi narasti impresivna brada.
Kozja bradica ili brkovi.
Bilo što na licu.
Pa, sad ću napokon moći mirno spavati. Hvala.
DIVLJA PLIMA
Oprostite.
Uvijek ste takvi prema mušterijama?
Htio sam kupiti dasku za daskanje.
Ali sada sigurno neću.
Htjeli ste kupiti dasku za daskanje?
Da.
To su daske za veslanje.
Dobro, ja kažem da su za daskanje.
Mušterija uvijek ima pravo.
Drukčije su. I u svom dućanu mogu govoriti što god želim.
Da, naravno.
Vi ste vlasnica?
- Da. - Ali slične smo dobi.
Mislim da bi to bio vaš problem.
Izgledate kao da živite u autu.
Zamislite, stvarno živim u autu.
U odvratnom kombiju u kojem se mama predozirala.
Eto.
Žao mi je.
- Ne, bila sam grozna. - Žao mi je što sam to rekao.
Vrat vas boli?
Da, spavam na tankom sloju pjene. Moglo bi biti i gore.
Pokušajte s ovim.
Tigrova mast s CBD uljem.
- Ne treba, hvala. - Uzmite, kuća časti.
Lijepo od vas. Hvala.
- Ponudila bih tuširanje, ali... - Voda je hladna.
- Da. - Pa, okupat ću se u ovome.
Dobro.
Ne!
- Ma ne! Oprostite. - Pazite malo!
- Lakše malo. - Hej!
Policajče!
To je moj kombi.
Sad odlazim.
- Oznake ne lažu. - Nije me bilo pet minuta!
- Dajte... - Smirite se.
- Gđo Sullivan. - Ne.
Čuo sam da ste pali. Jeste li dobro?
Ma dobro sam. Boli me, ali... Oh!
Nisam valjda svom dobrom prijatelju...
- Cameron. - ...Cameronu stvorila problem.
Bio je jako drag, vozio me da sve obavim danas.
Rado ću platiti kaznu koju je možda...
Ma ne, ne treba.
- Dobro. - Drugi put idite na parkiralište.
- Dobro. - Da.
Ići ćemo na parkiralište na uglu.
- Uđi u auto. - Dobro.
- 'Đenja. - Zdravo.
Hvala na tome.
Kakav seronja.
Nemoj tako. Samo je radio svoj posao.
Ne možeš flagrantno ignorirati pravila i čuditi se što snosiš posljedice.
Nisam fragrantno ništa, ili kako li. On...
Dobro, to nije...
Nadam se da kod Ethana malo bolje počistiš.
Da. Nisam stigao...
Pripremit ću ti sredstvo od limuna i ocat da počistiš ovo.
Baš ti hvala.
Nema na čemu.
Bože.
- Zdravo. - Zdravo.
Mislila sam da ćemo u ured.
Trebale smo. Zadržala sam se.
Ovo je kuća. Originalno je bila koliba od trupaca.
Ima problemčića.
Ali pogled je lijep.
Ma ne mogu vjerovati.
Znam. Nije li divno?
- Detalji su nevjerojatni. - Hvala.
Imate još jednu sobu, kažete?
Da. Niz hodnik pa desno.
Predivna kuća.
Puna karaktera. Sigurno će se brzo prodati.
Da. Jessica, bila bih zahvalna da budete diskretni u vezi s ovime.
- Još nikomu nisam rekla da se selim. - Naravno.
S obzirom na to da smo u malome mjestu
i neizbježno će biti govorkanja,
bilo bi dobro temeljito očistiti sve prostorije.
Da se izbjegnu bilo kakvi podsjetnici
na tragedije.
Oprostite što kasnim, htio sam doći do toga Simona.
Napokon su mi se javili iz 9:30 Cluba.
Misle da možda možemo upasti na jesen.
Mislim da je... Što?
Pa, htjeli smo se sastati
zato što mislimo da bi Moth Sausage možda mogao pauzirati.
Možda trajno.
Kako to mislite?
Čuj, pa nema te.
A mi čekamo dijete. Eto.
Da, ali uskoro se vraćam. I dijete može putovati s nama.
A ne, ne bih vodila dijete na put.
Oprostite, ali o čemu govorite? To je naš bend.
To je naš bend, naš život.
Daj, čovječe.
Zabavno je, ali to nije naš život.
Bio si na možda pola proba?
- Ne. - U našem boravku.
Mislim da ne razumijete.
Doći ću do ozbiljnog iznosa.
- Cam. - Za snimanje albuma.
- Toliko novca. - Cam.
Volimo te. No imaš velike planove, a nikad ništa od njih.
Onda se približila i ljubazno mi rekla
da ljudi govorkaju.
Znam da ljudi govorkaju.
Tračaju, govorkaju.
Još me gledaju kao da sam...
Kada... Gdje je Cameron?
Za Boga miloga!
Davno je ranjena. Ali ta je rana još otvorena.
Razumijem.
I u mene su uperene oči groznih susjeda.
Stalno me podsjećaju na moju najgoru ranu.
Ne želim o tome.
- Camerone! - Samo da ovo završim.
Kasniš jedan sat.
Obećao sam Ethanu da ću popraviti vrata. Popravljam ih.
Nije važan razlog. Imaš posao, imaš dužnosti.
U čemu je problem? Radim nešto lijepo za tvog prijatelja.
- I dan mi je grozan. - Ne zanimaju me razlozi.
A ja ne trebam pomoć. Znam obrisati vražji pod.
U redu.
U redu. Tvoj život, tvoj posao. Zašto je mene briga?
Što je bilo?
Došla je vikati na mene zato što malo kasnim.
Kvragu, Camerone, ja sam te preporučio za posao.
Nisam ja kriv. Luda je. Stalno govori da se sve može raditi dobro i loše.
Ima samo to.
Oprosti, nisam znao da ste zajedno.
Nismo.
Ali napatila se u životu.
Muž joj se razbolio i umro. Onako je izgubila sina.
I grozote koje su ljudi govorili.
Tova je imala sina?
Ne mogu ja o tome govoriti.
Ali jedno ću ti reći.
Ona je prekrasna žena.
I bila je prekrasna majka.
ULJE S LIMUNOM OCAT
Čistačica nije došla te večeri.
Ni iduće.
Kao što možete zamisliti, nedostajala mi je.
Što je?
Kružno, dobro.
Je li sad bolje? Dobro ti je?
Može proći.
Ali onda se nešto dogodilo.
Mladunac je počeo razgovarati.
Nije zgodna za malo mjesto.
Objektivno je zgodna.
Možda i previše.
Vrlo vjerojatno.
I kad je počeo, nije prestajao.
Govorio je o želji za družicom.
Izvolite?
I o majci koja ga je rodila, ali nije ga i podigla.
Bila je još veći propali slučaj od mene.
I znao sam to.
I kao dijete sam znao da ima problema.
Govorio je o djetinjstvu u kojem se selio od tete
preko prijatelja do jazbine neznanca.
I o vijesti da mu je majka nedavno umrla.
U brlogu na kotačima u kojem se godinama skrivala.
Rekli su mi da sam naslijedio kombi.
Kao da je to neki dar.
A to je zapravo kužna rupčaga.
Unutra je našao skrivena blaga.
Artefakte roditelja.
I očev prsten.
Otkrio mu je samo da je volio jegulje.
EELS (JEGULJE)
Da, Simon Brinks.
Jako je važno da razgovaramo.
A čini se da je bio neuhvatljiv kao jegulja.
Halo?
To!
To! Oprosti.
Govorio je riječi koje su puno otkrivale.
Ali i iscrpljivale me.
Bojao sam se da sam propustio priliku da pomognem čistačici.
- Nisam mu ja uzeo pivo. Ne gnjavi. - Lažeš!
- Erik, ne odlazi od mene. - Makni se!
Erik, možemo li razgovarati o onome jučer?
Ne ulazi, mama.
Nešto je trebalo učiniti.
Nisam nijedna vrata ostavio otvorena. Ali nigdje ga ne mogu naći.
Dobro, evo me odmah.
Vidio sam ga kad sam došao. Onda opet dok sam usisavao.
Onda sam došao reći laku noć i nigdje ga nema.
- Reći laku noć? - Da.
To je dobro.
Ne.
Eno ga.
Samo te zafrkava.
- Mi hobotnice majstori smo kamufliranja. - Da.
Smiješno. Smiješna šala.
Prilagođavamo se svakoj okolini da zavaramo susjede i manipuliramo.
Večeras je mala kamuflaža bila dovoljna da primamim čistačicu
natrag mladuncu.
I meni je drago što tebe vidim, prijatelju.
Ma što radi?
Zafrkava te.
Hajde, neće ti ništa.
Ajme.
I opet sam ga osjetio.
Taj poznati osjećaj.
Oprosti što sam bio onako grozan. Imala si pravo što si me kritizirala.
Jesi li našao čovjeka kojega si tražio?
Nisam.
Simon Brinks ne želi da ga itko nađe.
- Onaj koji gradi nekretnine? - Da.
Žao mi je. To s nekretninama veoma je zamršeno.
Ne trebam ga poslovno. On mi je tata.
Mislim, ako gledamo biološki i sve to.
Ostavio je mamu dok je bila trudna.
Tek prije nekoliko mjeseci doznao sam tko je i da je suludo bogat.
Zato sam došao po novac koji mi duguje za 18 godina odrastanja.
Ali ne mogu ga naći.
Pa, svakako je propustio poznanstvo s čovjekom punim duha.
- Hvala. - Molim.
Svih osam krakova prekriveno mi je pipcima
kojima osjećam dodir, miris i okus.
Signale koje jednim dodirom primam ograničeni ljudi ne mogu pojmiti.
Vjerojatno je jedan moj krak inteligentniji
nego cijeli ljudski mozak.
Iako mi je vid sve slabiji, moji su krakovi ovo otkrili.
Čistačicu i mladunca muči slična bol.
Ako jednom pomognem, i drugo bih mogao izliječiti.
Ajme meni!
Kao si to uspio?
Ethan mi je pomogao. Izvadili smo staklo i acetonom počistili mrlje.
Lijepo od njega.
Znao je da ćeš ti biti sretna.
Razmišljala sam.
Kad si tražio Simona Brinksa,
jesi li pogledao u imenik?
Imenik?
- Ovdje živiš? - Da.
Donijet ću knjige.
Dobro.
Zašto radiš u akvariju, zaboga?
Volim imati posla.
Prekrasno drvo.
Daska na podu se olabavila.
Sama sebi podmećem. Raspletilje me stalno na to podsjećaju.
- Tko? - Ajme, evo ga.
Evo ga. „S. Brinks.”
Evo ga.
- Čovječe! - Eto.
Da, evo ga.
- Nazovi! - Dobro.
Naravno.
Broj ne postoji.
Ne smiješ odmah odustati. Znaš adresu.
U Elsbethu, 80 km odavde.
Moj kombi ne može prijeći 80 km.
Ja imam auto.
Ponudila bih da te odvezem, ali ne po autocesti.
Mogu ja voziti.
Što je to?
To je moj bend.
- Imaš bend? - Da, Moth Sausage.
Moth Sausage?
Da. Ideja nije moja.
Pa, ima ritma.
Što ti voliš slušati?
Kenny G, Michael Bublé? Imaš CD-e?
- Što imaš? Ma daj, kasete? - Ne.
- Kako starinski! - Nisu moje.
Mudhoney? Zašto imaš tako dobar ukus?
- Ne želim to slušati. - Bože!
Radiohead? Nisam to čuo 20 godina.
- Ne, zbilja to ne želim slušati. - Samo jednu pjesmu.
- Evo. - Ajme, ne!
Tova, to je pjesma „I Can't”.
Najpodcjenjenija pjesma na albumu Pablo Honey.
Ne, previše je to buke.
Bolje zvuči ako izvadiš prste iz ušiju.
Poslušat ćemo cijelu pjesmu. To su pravila ovog izleta.
- Što? A, ne. - Ma što radiš?
Nema poruka dok voziš.
- To su pravila ovog izleta. - Dobro.
Da vidimo.
Avery kaže da je stakloplastika...
Zašto je font tako malen?
Ne možeš čitati tuđe poruke.
Avery iz dućana sa SUP-ovima?
Da.
Zajedno ste?
Ne, samo se dopisujemo.
Jedva. Glumim nezainteresiranost.
Što god to značilo. Što da odgovorim?
Nemoj odgovarati.
Sutra ću joj odgovoriti. Pusti telefon.
Ako želiš imati ikakvu šansu da budeš s nekim takvim, moraš je shvatiti ozbiljno.
Shvaćam je ozbiljno. To je koketiranje. Koketiram.
Koketiraš? To su gluposti. Samo riječi i pogledi.
U sve važno trebaš uložiti vrijeme i trud.
Dobro.
- Što je to? - Što?
- Zoveš je. - Ne zovem.
- Tova, odmah prekini. - Nisam je nazvala.
- Zoveš je! Prekini. - Ne zovem.
Tova!
- Halo? - Ne!
Zdravo, Avery.
- Ja sam tebe nazvala ili ti mene? - Ma prekini vezu.
Ne. Tova Sullivan ovdje.
- Zaboga. - U autu sam s Cameronom.
Vozi pa ti ne može sada pisati poruku.
Oprosti.
Htio bi te pozvati na pravi spoj.
Možda da zajedno veslate?
Što radiš?
Moram ti reći da je jako ugodno društvo, ali...
Nisu li svi takvi? Da.
Može li nedjelja?
Savršeno, kaže.
Mislim da je to...
- Da. - Mislim da je to ta kuća.
Dobro, idem onda...
- Idem pozvoniti. - Da.
Da.
Ovo je glupo. Zar ne?
Zapravo ga proganjam, zar ne?
Zaslužuješ da ti posveti vrijeme. Prestani.
- Dobro. - Duboko udahni. Izdahni.
- Dobro? - Dobro.
- I budi pristojan. - Hoću.
Uspravi se.
Dobar dan, trebao bih Simona Brinksa.
Simona? Zašto bi on bio ovdje, zaboga?
Našao sam adresu u imeniku.
Što si ti, neki peško?
Nestani ili ću zvati policiju.
- Bježi! - Oprostite.
- Ne, nije bilo dobro. - Što je bilo?
- Jako se ljutio. - Zašto?
Ne znam. Ali ne želim doznati.
Ne. Nismo išli ovako daleko da bi nas vrijeđali.
- Ne. - Ne, Tova, što radiš?
- Ne. - Ni slučajno!
Tova, lijepo ti kažem. Ozbiljno ti kažem, prestani!
- Zaboga. - Sram vas bilo!
- Jako mi je žao. - Tko si pa ti?
Tova Sullivan. Ovaj je mladić prešao tisuće kilometara.
Ako ne ode s moga zemljišta,
nabit ću ga onamo odakle je došao!
Slušajte dobro, gospodine.
Odlučio vam je dati drugu priliku.
Tova, to nije Simon.
Sad mi je dosta. Još jedanput recite to ime...
- Još jedanput! - Dođi.
- Nosite se! - Idemo.
- Bježi, curice!
- Brzo u auto. - Odlazimo!
- Žurim se. Ušla sam. - Ne vraćajte se.
Je li to bilo oružje?
- Da, bilo je. - Ajme meni.
- Veži se. Čekaj, veži se! - Ne stignemo.
Jedno je sigurno. Taj čovjek nije tvoj rođak.
Nije.
Ovdje skreni. Ovdje.
Kako znaš za ovo mjesto?
Oduvijek volim puste plaže.
Erik je... To je moj sin. Kao dijete je volio morske zvijezde.
Moj muž Will po cijele mu je dane pomagao da skuplja zvijezde.
Kopao je po pijesku, dizao kamenje.
Dobar tata, čini se.
Da.
Bio je jako dobar tata.
Žao mi je što ga nisi našao.
Ma, tipično za moje ljeto.
Auto se pokvario, bend se raspao. Mama je... umrla.
Prije mi je uvijek govorila
koliko se tata veselio djetetu.
Stalno je to govorila. Ne znam zašto. Čudio sam se.
Mora li nam to nabijati pod nos?
Ne znam, valjda je morala u to vjerovati.
Kad sam doznao kako se zove i kad sam našao njegov prsten...
Kao da sam i ja to morao vjerovati.
Totalno sam fantazirao.
Pa...
Katkad je potrebno fantazirati.
Stvarno nemam pojma što radim u životu.
Trebam li ostati ili otići, kamo trebam otići.
Zašto sam uopće ovdje.
Da, to mi je poznato.
Danas je 1423. dan mog zatočeništva.
Ajme, što je to?
Što?
- Ma nisi valjda! - Ajme. Potpuno slučajno.
Još sam daleko od doma.
Ali vidim da se ljudi zbog moje lukavosti približavaju simbiozi.
Imamo posla.
- Camerone? - Da?
- Tu si, zdravo. - Bok.
Bilo je lijepo. Terry te zove.
Zaboravio si ključ, evo ti ga.
- Izvoli. - Hvala.
Baš je bilo lijepo. Moram ići. Zdravo.
Dobro. Idi.
- Tova! - Da?
- Ne bi ostala na pivu? - Ne, hvala. Hvala.
Htjela sam ti zahvaliti na tome što si predložio Camerona za posao.
Sve je odlično ispalo, hvala ti.
Ne moraš mi zahvaljivati.
Ali
rado bih te odveo na čaj.
- Rumenjenje. - Dobro.
- Jedna od mnogih ljudskih mana. - Može.
Promjena boje ih ne štiti.
Baš privlači pozornost kad se najviše žele pritajiti, za razliku od naših boja.
- Tova, jesi li doma? - Tova?
Hej.
- Tova! - To ćeš obući?
Zašto ste došle?
Došle smo te srediti za spoj.
- Ma ne. - Donijela sam kekse.
Tko vam je rekao?
- Da vidim. - Što?
Te naušnice ćeš imati?
- Da, sviđaju mi se. - Ma daj.
Dobro. Može ovo? Uzmi ovu ogrlicu.
- Ne želim je. - Donijela sam sako.
- Ne želim tvoj sako. - Stavi bar malo ruža.
Dajte, smiješne ste. Pa ne idem na spoj.
Idem na čaj s Ethanom.
Ideš na piće s muškarcem koji te gleda već godinu dana.
Ne gleda me.
Tova, lud je za tobom. I treba biti.
Ti si prava prilika.
Ma molim te, potpuno si...
- To je spoj? - Ako podšiša bradu, jest.
Ne, ovisi o odjeći.
Za spoj će obući košulju s ovratnikom. Za čaj će se obući ležerno.
Najvažnije pitanje. Imaš li zaštitu?
- Barb! - Barb, daj se saberi.
Došao je. Moramo se sakriti.
- Kamo? - Iza kauča.
- Izađite na vrata na koja ste ušle. - Ne.
Dajte jedanput u životu šutite.
- Zdravo, Ethane. - Tova, divno izgledaš.
Hvala ti.
Oprosti što malo kasnim, morao sam podšišati bradu.
- Idemo? - Lijepo izgledaš.
Dobro, uspravi se kad budeš spreman.
Dobro.
Ovdje dolje je puno ugodnije, zar ne?
Više ćeš naučiti ako ustaneš.
Aha, da.
- Da. - Malo svini koljena.
Tako.
- Lijepo. - Ti svaki dan tako?
Katkad dvaput na dan. Meditativno je.
Da, baš opušta.
- Ti si htio lekciju. - Ne, Tova je htjela.
Meni je bilo dovoljno razgovarati o ovome.
Možda sam previsok za ovo.
Ne, to nije bitno.
Mislim da sam ja možda iznimka.
Odijela ti prekinu cirkulaciju do mozga?
Treba te pomalo loviti nesvjestica. Onda je odijelo dobro.
- Dobro, to je onda to. - Znaš što?
Bolje ćeš se koncentrirati ako šutiš.
Dobro.
Kad sam otišao u mirovinu,
godinu-dvije išao sam na turneje Deada.
- Deada? - Da, benda Grateful Dead.
- Aha. - Da.
Krasna zajednica.
Prava obitelj.
Počeo sam stvarati umjetnine. Neko vrijeme išao na ulične sajmove.
Onda sam shvatio da najviše volim ljude.
I tako sam kupio Shop-Way kad su ga prodavali.
Otad me spašava.
Nikad ne želiš biti sam?
Ne.
Ne, raduje me svaki dan gledati ljude, gledati kako im se život mijenja.
Moja si suprotnost. Ja...
Akvarij mi je utočište. Mogu se maknuti od ljudi.
Ali zapravo nisi sama.
Mnogo ti životinja pravi društvo.
Da, to je istina.
Istina.
Oduvijek želiš takav dućan?
Ne, imala sam druge planove. Ali život se dogodio.
Dvadesete su mi bile kaotične. Stalno sam mijenjala smjer.
Ali zadovoljna sam rezultatom.
Ja upravo mijenjam smjerove.
- Znaš. - I kako ti ide?
Odlično. Glazbenik sam.
Bend se upravo raspao.
I živim u kombiju.
- Onda si na pravom putu. - Na pravom putu.
- Što sviraš? - Gitaru.
Lijepo. Koliko već?
Otkad znam za sebe.
Mama je otišla kad sam bio malen, ostala mi je samo njezina gitara.
Nisam je puštao iz ruku.
Fora je da si se sam naučio svirati.
Kakvu glazbu sviraš?
Kantautor si i sviraš tužne akustične pjesme o ljubavi i patnji?
- To voliš? Romantičnu akustiku? - Da.
Tužni dečki.
To je loše? Volim pjesme koje bude osjećaje.
Sigurno si bila s dečkima koji su htjeli da ih privučeš.
- Ovo mi je poznato. - Poznato ti je?
-„Otpjevat ću ti nešto što sam napisao.” - Da.
„Samo da raspustim kosu i prestanem plakati.”
Hej!
Ne! Ajme meni.
- Još vina? - Ne.
- Dobro.
Oh, taj nastup.
Vozio sam se preko cijele zemlje kad su svirali u Milwaukeeju.
Publika je poludjela kad su svirali onu obradu.
Svi su bili na nogama.
Kakva večer!
Ajme.
- Jesi li za? - Ne, Ethane.
- Ma naravno. Dođi. - Ne, ja ne plešem.
Ajme.
Ethane, ja zbilja ne plešem. Zbilja.
Ajme! Jako mi je žao.
Jako mi je žao!
Jesi li ti dobro?
- Molim te, odvezi me kući. - Dobro.
- Još ti je hladno? - Da.
Evo.
Hvala ti.
Mama, bi li mi pomogla oko matke?
Naravno.
Vrati se otraga, odmah ću doći.
Što?
Nisam ti baš ovako htjela reći da imam dijete.
Nije dijete. Ima brkove.
- Hvala! - Dobro. Idi otraga. Hvala, dušo.
Sve u redu. Trebao bih... Ti trebaš pomoći oko matke.
- Zar ne? - Ili možeš ostati.
- Ne. - Ne moraš...
Ti radi matematiku, a ja moram...
Ne, Cam...
Kako sam glup!
Sve sam uprskao. Samo sam se iznenadio...
- Ti zamorni ljudski obredi parenja. - Da sam samo...
Čak i sinkronizirani ples morskih konjica traje samo osam sati.
- Ja sam iduća. - Hvala Bogu.
Mogu opet gledati kako alge rastu.
Zalila sam ga vinom i upropastila cijeli izlet.
Srećom, zamrljala sam samo glupu staru majicu.
- S Grateful Dead? - Ne znam, valjda.
Ma to sigurno nije bio pravi spoj.
Nije ni obukao košulju.
Ne, to je s koncerta na Memorial Stadiumu.
To mu je najdraže blago. Drži je uokvirenu na zidu.
Majicu?
Da, prava je rijetkost. Stoji tisuće dolara.
- Što?! - Da.
Zaboga. Ajme meni.
Jesam li grozan ako mi je malo lakše što nisam jedini sve upropastio?
Jesi, grozan si.
Po tome što si mi rekao
ne zaključujem da si išta upropastio.
- Ne znam. - Lovi.
Ima dijete, ali odvojila je vrijeme za tebe.
Očito joj se jako sviđaš.
Mislim da bi imao drugu šansu da se iskreno ispričaš.
Ako ti se zbilja sviđa, potrudi se, uloži vrijeme.
I trud. Znam, tako pokažeš da ti je stalo.
- Da. - Zapamtio sam tvoje izreke.
- Fino. - Stvarno mi se jako sviđa.
Ne znam, zbog nje poželim uvijek doći na vrijeme i...
To je jako romantično.
Nije, loše je.
Već smišljam glupe planove.
Prijavio sam se za večer otvorenog mikrofona.
Htio sam je pozvati u bar u gradu.
Htio sam pokušati pjevati, a uopće ne pjevam.
Ipak trebaš ići.
I nastupiti bez ikog u publici?
Ne, ne bez ikoga.
Još mi fališ, Carrie
Još te trebam, Carrie
- Ne, ovo je glupo. Idemo. - Ne.
- Da. - Želim te čuti. Nastupi za mene.
Uopće nisam pjevač. Popijmo pivo.
Sada je trenutak za glazbu, ne za pivo.
Dobro.
Ako ostaviš onog s posla
Dobro, može.
Ako ostaviš onog s posla
Pljesak za Tima!
Večeras imamo i novog izvođača.
Cameron!
Da, ja sam Cameron.
Nedavno sam opet čuo ovu pjesmu Radioheada.
Pokušat ću je otpjevati uz manje buke.
Zaboravi, molim te, riječi
Koje upravo sam bubnuo
Te misli nisu moje
Čudan jad me obuzeo
Tišina!
I nikako da ode
Već me danima nije napustio
Tiše malo!
Želim slušati glazbu!
Mada bih mogao
Mada sam se potrudio
Ne mogu nikako
Mada bih mogao
Mada sam se potrudio
Ne mogu nikako
Toliko me toga
U rupi crnoj drži
Toliko je riječi
Koje nikad neću naći
Ako sad od mene odeš
To će me pokopati
Pokopati
Mada bih mogao
Mada sam se potrudio
Ne mogu nikako
Mada bih mogao
Mada sam se potrudio
Ne mogu nikako
Mada bih mogao
Mada sam se potrudio
Ne mogu nikako
- Bio si odličan! - Hvala. Sad možemo ići.
Ne. Sada ćemo piti.
- Hvala Bogu. - Da.
Pazi da se ne spotakneš. Moram ti to popraviti.
- Polako. Ajme meni. Čekaj. - Moraš hodati uz mene.
Zašto ih imaš toliko?
Uganula sam nogu, a ponašaju se kao da sam nepokretna.
- Raspletilje. - Tko?
Moje prijateljice.
Tako se zove klub pletilja. Raspletilje.
Da.
Will nije razumio zašto smo prijateljice.
Bilo je lijepo kad su djeca bila mala.
Sad se osjećam nekako čudno među njima.
Ali odlično kuhaju, jebote. Sjajne su kuharice.
Erik je obožavao složence. Bilo kakve. Samo da je složenac.
Za 13. rođendan rekla sam mu da može pozvati prijatelje.
I ispeći ću složenac koji najviše voli. Flying Jacob.
Švedsko jelo.
Curry, piletina, kikiriki i banane.
Fuj.
To su rekli i njegovi prijatelji. Da je fuj.
Onda je i njemu bilo fuj.
Ali ulovila sam ga kako jede usred noći.
Hladnog, iz hladnjaka.
Samo me pogledao.
Samo smo se smijali.
Ulovljen na djelu.
Nikad se nismo svađali.
Nismo.
Samo jedanput.
Ponašao se potpuno drukčije.
Skrivao se, noću iskradao van, krao je Willovo pivo.
Will je mislio da ima curu. Rekao je da je sigurno cura.
Obično tako bude.
Kad sam pitala Erika, poludio je.
Razbio je majčinu figuricu švedskoga konja.
I izvikala sam se.
Zbilja sam se jako izvikala.
Izjurio je iz kuće i zalupio vratima.
Sutradan nije izlazio iz sobe. Nije htio razgovarati o tome.
Te je večeri otišao jedriti. Stalno je išao jedriti.
Nikad se nije vratio.
Samo sam...
Sjedila sam na molu i čekala ga.
Samo sam ga čekala.
Tek za tri dana našli su jedrilicu.
Uže od sidra bilo je prerezano.
Will ga je naučio da to treba učiniti ako zapne za kamenje.
Vrijeme je bilo loše, vjetar je bio jak.
Bila je to nesreća.
Sigurna sam da je bila nesreća.
Bila je to nesreća.
Ali jedan...
Jedan me policajac pitao je li možda...
Je li možda...
Je li možda uže vezao
oko gležnja
i skočio.
Onda su počela govorkanja i tračevi.
Prestala sam ih slušati.
Ali nikad ga više nisam vidjela.
Nisam znala je li još...
Je li bio...
ljut na mene kad je umro.
Ne. Dečki su jednostavno idioti u toj dobi.
Sigurno je to odmah zaboravio.
Moram leći. Moram ići leći.
Dobro.
Evo ti naočale.
Hvala ti.
Nađi jastuk i spavaj na kauču. Nemoj voziti.
Ne brini se, smislit ću nešto.
- Dobro. - Pazi na stubama.
- Camerone, probudi se! - Što je?
Ustani, zaspali smo. Skoro je podne. Moram na Mary Annin ručak.
Ajme, ne znam jesam li mamuran od piva ili od složenca.
- Već imam cvijeće. - Moram se obući.
Zdravo.
Sad smo ispod ventilacije.
Mama, nećemo se više seliti.
Prihvatila sam okrugli stol, dušo.
Ali zato da imamo mir. Ali sad je i bučno i propuh je.
- Dobro. - Evo nas.
- Hvala ti. - Divno je.
- Pozdrav svima. - Zdravo, Tova.
- Andie. - Tova, grozno izgledaš.
Valjda je umorna.
Noć je provela s gangsterom beskućnikom.
- Zaboga. - Ma bravo.
Daj prestani. Nije beskućnik i nije član bande.
Nije. Gledala sam njegov nastup.
Kakav nastup?
Glazbeni. Divno je svirao.
Odvezao me kući i prespavao na kauču.
Nanjušila sam alkohol.
Andie?
Adame, otkud ti?
Zdravo. Moja žena Eliza.
Zdravo.
Vraćamo se. Idući mjesec.
Živiš ovdje?
Došla sam iz Portlanda za vikend. Mama se seli.
Sjećaš se mame? Mary Ann.
Prijateljice Janice, Barb i Tova.
Pozdrav.
Tova. Tova Sullivan?
Da.
Adam se nije šalio. Mjesto je maleno.
- Sad smo pogledali vašu kuću. - Što?
- Ona lijepa kuća u zaljevu je vaša? - Da.
Baš je posebna. Sigurno ćete dobiti mnogo ponuda.
Tova, o čemu ona to govori?
Prodaješ kuću?
Oh, nisam trebala to reći?
Ne, sve je u najboljem redu. Jako mi je drago što sam vas upoznala.
Da vidimo.
Dobro, da, prodajem kuću.
- Što? - A nisi nam rekla?
Ellen Brown baš je uzela stan u mom hodniku.
- Imam gdje živjeti. - Gdje?
U Charter Villageu u Bellinghamu.
Tako daleko!
- Dom za starije? - Za igrače golfa je, umirovljene igrače.
Volim golf. Želim naučiti igrati golf.
Ne. Živjet ćeš sa mnom dok još netko u zgradi ne umre.
Ne. Ne sviđa mi se tvoja zgrada.
Tova, to su gluposti. Ne ideš u Charter Village.
Što želiš da učinim? Da živim s djecom?
Ekipa, tko želi nešto popiti?
- Gđo Sullivan. - Da?
Oprostite zbog onoga. Nismo imali pojma da je to tajna.
Niste mogli znati, stvarno.
Vi ste Erikova mama, zar ne?
Da.
Družili smo se u četvrtom razredu. Bio je...
Bio je jako zabavan.
Nisam vjerovao u ono što su govorili.
Ne bi on to učinio.
Znate, trebali smo se družiti taj vikend.
U našoj vikendici. Trebao je nabaviti pivo.
I dovesti onu curu za kojom je bio lud.
Ne znam da je imao djevojku.
Ne znam što mu je točno bila.
Sve je to jako tajio.
Kako se ono zvala?
Daphne, mislim. Ne, Cassie.
Daphne ili Cassie, tako nekako.
- Adame? - Evo moje žene. Jeste li...
- Da, dobro sam. - Dobro.
Dobro.
Imao je curu.
Ajme.
Imao je curu.
Znam kako je tražiti svašta.
Pretraživati koralje i kamenje.
Ali ljudska je opsjednutost predmetima dublja.
S pomoću njih se sjećaju.
Tjednima sam tražio predmet s pomoću kojega će čistačica i mladunac
shvatiti ono što je meni potpuno očito.
Ali te mi misije padaju sve teže.
Srce mi kuca polakše.
I kako se moja priča bliži kraju, bojim se
da se bliži i njihova.
I svi uključeni na kraju će imati samo rupu.
Ne, ne.
Tova?
Nisu ni otvorene.
Daphne, Cassie.
Ne, ne.
Nemoj. Bože.
- Andie. - Tova?
Jesi li naručila godišnjak?
Tova? Što je bilo?
Imaš li Andien godišnjak iz 4. razreda?
Tova, jesi li doma?
Ja ga nisam naručila, nisam ga htjela.
Možda je ovdje.
Dobro.
Ajme, evo ga.
Da vidimo.
Daphne.
Daphne Cassmore.
Evo je. Pet, sedam, stranica šest.
Evo je.
Sjećam je se.
Bila je nova u četvrtom razredu. Žalila sam je.
Uvijek je bila sa Simonom.
Ne s Erikom?
Ne, koliko se sjećam.
Možda je Adam pogriješio ime. Bilo je to davno.
Možda.
I što bi to uopće dokazalo?
Da je i postojala neka cura.
Ne znam.
Da je bio sretan. Ne znam.
Ali bio je sretan. Znaš da je bio.
Jako mi je žao.
Znam da ti nije lako sada.
Ne želim još ja smetati. Jako mi je žao.
Ma daj prestani!
Ne smetaš.
Tova, ti si mi prijateljica.
Prijatelji ovo rade jedni za druge.
Znaš da se još nisam navikla na to da gore spavam sama u tom velikom krevetu?
Držim se svoje strane. I svako jutro budim se začuđena što sam sama.
I sad moram ostaviti najbolje prijatelje.
I otići u grad u kojem ne poznajem nikoga osim unuka.
Bojim se.
Bojim se, Tova. I veoma bih voljela da mogu s tobom o tome razgovarati.
Ali toliko si opterećena potrebom da nikomu ne budeš na teret
da si zaboravila kako da budeš prijateljica.
Hoću reći, ima li išta smisla?
Ima li išta smisla ako čovjek prestane živjeti?
Dobar dan?
Tova?
Što je ovo? Što radiš?
Oprosti, valjda te nisam prestrašio. Došao sam popraviti pod.
Ništa ne treba popravljati. Idi, molim.
Dobro. Ne javljaš se na mobitel, ne otvaraš.
Ne možeš zato sam ulaziti. Odlazi.
Oprosti. Mislio sam da trebaš pomoć.
Ne trebam pomoć, ništa ne treba popravljati.
Ništa ne trebam jer se selim.
Zašto? Što? Kada?
Čim prodam kuću. A sada te molim da odeš.
Dobro.
- Nisam... - Van!
- Dobro. Za Boga miloga.
- Kako je bilo? - Ne bih o tome.
Gđo Sullivan, divna vijest. Imamo ponudu za kuću.
Trebate samo doći potpisati dokumente. Čujemo se.
Oh, Camerone.
Čini se da je to glavna odlika ljudske vrste.
Grozne komunikacijske vještine.
Zašto se ljudi ne mogu poslužiti tim milijunima riječi
da jednostavno jedni drugima kažu što žele?
NEPOZNAT BROJ
- Molim? - Zovem iz ureda Simona Brinksa.
- Jesam li dobila Camerona? - Jeste.
Tova.
- Kako je gležanj? - Kao nov.
Eto, malo odmora najbolje liječi.
Jako mi je drago da se Cameron iskazao.
Momak je prilično pouzdan.
- Da. - Da.
Došla sam se oprostiti.
Selim se u Charter Village, na drugi kraj zaljeva.
Ako se slažeš, počistila bih posljednji put.
- Nedostajat ćeš nam. - Da.
Ali prije nego što počneš, upoznaj našu novu stanarku.
Rehabilitirali su je na Aljasci.
Ozlijedila je krak dok je bježala iz zamke za rakove.
Nisam još planirao, ali nisam mogao odbiti.
Nisi još planirao?
Marcellus je danas bio loše.
Marcelluse?
Danas je 1431. dan.
Možda moj posljednji.
Oprosti što me nije bilo.
Toliko sam se posvetila potrazi za Daphne Cassmore
da sam uništila Erikovu sobu.
Oprosti mi.
Loša sam prijateljica.
Jako mi je žao.
Žao mi je.
Meni je žao.
Iznevjerio sam te.
Cameron?
Vidi ga.
Hoćemo li sjesti?
Da.
Bili smo nerazdvojni.
Da, znam. Čini se da jeste.
Što se onda dogodilo?
Pa, ne znam.
Kad je otišla, rijetko se javljala. O tebi je najviše govorila.
Jako se ponosila tobom.
I tebi je to bilo u redu?
Da prstom ne mrdneš da pomogneš oko svoga djeteta?
Zar si mislio...
Jako mi je žao.
Ja nisam tvoj tata.
Bila mi je najbolja prijateljica, ali žene nisu za mene.
Moraš shvatiti, tata bi me bio ubio da je doznao.
Pomagala mi je da ga zavaram.
- Nisam imao pojma da to misliš o meni. - Dobro, znači ovo...
Ovo nije tvoje?
Moji su inicijali SOB.
To ne bih ugravirao u prsten.
Mislio sam da je to školska maskota ili nešto.
Jegulje? Ne, pirat je bio naša maskota.
Jegulje su gadne.
Tko je onda moj tata?
- Sigurno ti je rekla kao prijateljica. - Nikomu nije rekla.
Ne znam što da kažem. Bila je mlada, bojala se.
Njezin je otac bio još gori.
Sigurno se jako bojala da će doznati.
- Camerone, bok. Gdje si ti? - Kao briga te je?
Slušaj, oprosti, nisam trebala biti onakva.
Na tebi sam se iskalila.
Srećom, zauvijek ćeš me se riješiti.
- Kako to misliš? - Zapeo sam ovdje...
- Bez veze. - Što?
Bio sam potpuno lud.
Taj Simon uopće nije moj tata.
Bio je mamin prijatelj, gej je. Prsten nije njegov.
Nego čiji je?
Ne znam. Od vražjih jegulja.
Ne, nemoj tako. Nemoj tako. Camerone, slušaj.
Dobro, nije ti bio tata i žao mi je.
Ali ne moraš zato ići. Imaš dobar posao.
Zbilja misliš da ovako želim živjeti?
Da čistim akvarije i stružem žvakaću s poda?
Camerone!
Ne idi, molim te.
Ovdje imaš puno toga. Ljude kojima je stalo do tebe.
Zato ti odlaziš?
A Marcellus? Nema još puno vremena. Treba te.
To nije moj problem.
Ma, Camerone, nisi ti takav. Bolji si.
Ne, nisam. Stvarno nisam.
Camerone!
I baš je taj akvarij morao izabrati.
Malo koje biće krvožednije je od vučje jegulje.
Dovoljna mi je kazna da mi je jedna u susjedstvu.
Ali moja je mržnja osobna.
Ovako beskonačno mudar, trebao sam biti oprezniji.
Ali teško je odoljeti primamljivomu raku.
Da se nisam ozlijedio, možda bih izbjegao ljudsko tzv. spašavanje.
Možda sam stariji i slabiji, ali i mudriji sam.
Ovaj sam put spreman.
Osim toga, nemam izbora. Moram se suočiti s neprijateljem.
Taj je prsten dokaz koji trebam.
Ma što je ovo?
Marcellus.
Marcelluse.
Vratit ću te u akvarij. Ostani tu.
Bože mili.
Ma vidi ga.
Marcelluse.
Čekaj, stavit ćemo te u vodu. Čekaj.
Zaboga.
Dođi, vratit ću te. Idemo.
Zašto si došao čak ovamo?
Razumijem.
Dobro.
Dobro, prijatelju moj.
ULJE S LIMUNOM
Vani smo, Marcelluse.
Vidiš li da smo vani?
Još malo i kod kuće si.
A ovo je moj dom, Marcelluse.
Ne mogu otići. Ovo je moj dom.
Ali znam...
Znam da tebe moram pustiti da odeš kući.
Jasno da nisi htio završiti ovdje.
Ali jako mi je drago što te Terry spasio.
Zato što si ti spasio mene.
Izađi.
Idi kući, Marcelluse.
Zbogom.
Zbogom, prijateljice moja.
Marcelluse?
Bože mili.
Marcelluse.
Ajme meni.
Oh, Marcelluse.
Bože mili.
Bože mili!
Prvo sam tonuo kao sidro.
Krakovi su mi bili teški poput kamenja.
I onda sam se, uz trzaj,
probudio.
Ne kažem to da bih vam dao lažnu nadu.
Umrijet ću uskoro.
Ali još ima dovoljno vremena.
Tova?
Tova!
Tova.
Što radiš?
- Mokra si. - Camerone, vratio si se.
Jesam.
Sve možeš raditi dobro, a možeš i loše.
Gdje je Marcellus? Nigdje ga nema.
Pustila sam ga kući.
Stvarno?
Pa, to je dobro, zar ne?
Ali falit će mi.
Bi li malo sjeo sa mnom?
Želim ti pokazati nešto što nam je Marcellus ostavio.
Što?
Moj prsten.
- Kako je...? - Posjetio je jegulje.
Moj se sin zvao Erik Ernst Lindgren Sullivan.
To je njegov prsten.
Dao ga je tvojoj majci, Daphne Cassmore.
Mislim da je bio zaljubljen.
Tova.
Ja sam tvoj...
I želiš reći da je Marcellus shvatio da si ti moja baka?
Ne znam.
Ja sam...
Ne znam. Zbilja ne znam.
Hoću reći...
Dobro je, sve je dobro.
Plivam u dubinu.
U daleke dubine mora.
Svom preostalom energijom.
Sve je puno života.
Jednako je veličanstven kao što pamtim.
I napokon ga
opet osjećam.
Osjećam okus.
Svakim djelićem tijela.
Kod kuće sam.
U zagrljaju onog morskog dna
koje je grlilo i voljenoga sina,
davno izgubljenog oca.
Cijelo vrijeme tražim pogrešnoga čovjeka.
Da.
Tova.
Hej.
- Zauzeta sam. - Oprosti.
Ti imaš puno više toga u životu nego ja.
Uspaničio sam se.
Jako mi se sviđaš.
I volio bih sudjelovati u tom životu ako mi dopustiš.
Tova?
Da?
Zaboga.
Njegova kutija s blagom.
Sve njegove sitnice.
Je li ovo tvoja majka?
Da.
On ti je dao ime.
Naravno, Diane Jones muči koljeno.
Ali ne prestaje igrati tenis.
Već dugo govorim da pretjeruje.
Opsjednuta je svojim rekordom.
- Gledaj, na drugom šalu je. - Ne paziš li na roštilj?
- Pazim odavde. - Pravi stroj je.
- Da. - Ne bacaš dobro, Avery.
Produži ruku kad baciš.
- Razumijem. Nije to za mene. - Tako.
- Dva od tri? - Ne znam.
Hrana!
Mislim da su makaroni sa sirom za tebe.
Znam, sve ću pojesti.
- Ozbiljno misli. - Hoćeš?
Sad se mogu odmoriti kad znam da je i čistačica opet kod kuće.
VODIČ PITAJTE ME BILO ŠTO
Evo, zvjezdačo.
I znam da će se dobro brinuti za moju zamjenu.
Ne vidim ga. Gdje je?
Žensko je i zove se Agnetha.
Čistačica će se brinuti za nju.
Zdravo.
Njoj bih život povjerio.
Kao što sam i smrt.
Evo je.
Ma vidi je.
Da.
Ljudi su uglavnom dosadni i nezgrapni.
Ali povremeno ste i neobično pametna stvorenja.
Prijevod titlova: Vida Živković