Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Tempo, dámy. Jedeme.
Co? To ne.
Auguste!
Auguste, co to děláš?
Ty magore jeden!
Vzpamatuj se, Luno! Říkat někomu magor už se nesmí.
Vždyť mi vyhazuješ věci z okna!
To je učebnicovej příklad magora!
A tys mě natáčela, když jsem spala!
Abys viděla, jak hrozně chrápeš!
Regulérně máš spánkovou apnoe!
Pořád lepší než tvoje krvavý vložky v otevřeným odpadkovým koši.
Celej pokoj smrdí jak italskej sendvič!
Auguste!
Horkovzdušnou fritézu ne!
Používáš ji víc než já.
A ani se nezeptáš!
Přestaň!
Mám tady donášku pro Steva.
Au!
Dámy! Do mojí kanceláře. Hned!
SPOLUBYDLÍCÍ
Bože, ty seš taková mrcha.
A ty seš nula!
Seš zasraná vlezdoprdelka!
Musí se odstěhovat!
Tak dost!
Dámy, když jste začátkem roku začaly spolu bydlet,
byly jste nerozlučná dvojka, pamatujete?
Klapalo to. Kamarádily jste se. Smály jste se spolu, pařily jste.
To jsem ještě nevěděla, jak je hrozná.
- Ty nemáš jedinou dobrou vlastnost. - No dovol!
Děvčata, je říjen.
Máte před sebou celý rok.
Jestli se nenaučíte v tom pokojíku společně existovat,
ošklivě se to mezi váma vyhrotí.
- Vždyť už teď je to peklo. - Horší to být nemůže!
- Jsem z ní na nervy! - Je to peklo.
Pro obě je to peklo!
Proboha, věřte mi!
- Znám to. - Nesnáším tě.
- Drž hubu. - Ty drž hubu.
Může to být mnohem horší.
- Zavři hubu! - Ty zavři hubu!
Všechno to začalo studentkou, která byla…
Jak to jenom říct a být profesionální?
Byla pilná, ale trochu přizdisráčka.
Prosím o potlesk pro nejlepší studentku Rebeccu Andersonovou.
Počkejte, to není ona.
To je ona.
Snad jste si nemyslely, že byla premiantka.
Devon byla chytrá a lidi ji sice vždycky rádi viděli,
ale stejně tak si ani nevšimli, když tam zrovna nebyla.
Škola pro mě znamenala víc než jen vyučování, fotbalové zápasy
a samozřejmě všemi tolik nenáviděný oběd.
Kdo sakra vymyslel bagely ve stylu tacos?
Vyliž mi.
Nejvíce mi v paměti utkví přátelé, které jsem tu získala.
Přátelé, kterých si budu vážit po zbytek života.
A slovy nejlepšího řečníka naší doby:
„Jaké to štěstí, že mám něco, s čím je tak těžké se rozloučit.“
A tím řečníkem
byl Medvídek Pú.
Tady ji máme! Ahoj, zlatíčko.
- Bylas nejlepší. - Ahoj.
- Máme tě s někým vyfotit? - Ne, fotili jsme se, ještě než to začalo.
- Aha. - Fakt? Snapchat máš smutně prázdnej.
- Tady ti to sluší. - Jo.
- A tady? A ta poslední je… - Skoro stejná.
Schovej to.
Sekne nám to, holky.
Tamhle jsou kámošky, tak…
Tak je zajdeme pozdravit.
Ne. Panebože. Sejdeme se u auta.
- Dobře. - Tak zatím.
- Čau, Bello, Ello, Emmo, Avo. - Devon, pojď k nám.
Tak jo.
A teď jenom naše slavná čtyřka, neva?
Jo.
Jo, jasně.
Díky.
- To bylo krutý. - Devon, počkej.
Jo?
Chtěly bychom přibrat pátého čestného člena.
- Señore Michaelsi! - Señore Michaelsi!
A jejda. Ale vyfoťte mě z hezčí strany.
Vyfotíš nás?
Jo, klidně.
Jako pořádný rajdy.
A póza, z úhlu, zadek.
Z větší výšky, zlato. Promiň, táhne mi na čtyřicet.
- Dáš si čaj, miláčku? - Jo, na spaní.
Ahoj. Co se děje?
Emmina párty je v deset. To je za 15 minut.
Jo. Nejdu tam.
Máš hotový vlasy i make-up. Vypadá to, žes chtěla jít.
A teď mám tepláky, takže už nemůžu vyjít z domu.
Jo, to dává smysl.
To jo. Copak se tu vaří?
- Nic pro tebe. Už jsi jedl. - Já vím.
Jenom mě zajímá, kvůli jaký dobrotě naše dcera nejde na párty.
Vážně nechceš jít, zlatíčko? Určitě to bude stát za to.
Ne, střední byla ztráta času. Najdu si kámošky na vejšce.
Vždyť máš holky ze střední ráda.
Ellu, Emmu, Anémii, Kamélii…
- Tak se nejmenujou. - Copak tě Emma nepozvala?
Pozvala mě na párty, na kterou jsou pozvaní všichni čtvrťáci.
Ale potom jdou všichni na afterpárty se svýma pravýma kámošema.
Bella pořádá přespávačku, a mě nepozvala, jasný?
To protože se chtějí sjíždět ketaminem a koňskýma sedativama.
Nechtěly to dělat před tebou, protože máš na víc.
Nejdeš na párty?
Dobře děláš. Ser na ně.
Jo, vyser se na ně.
Ještěže si nepamatuju jejich jména. Čubky zasraný.
- Co to do prdele kecáš? - Tati!
Cože?
- Takhle nemluv! - Je to tak…
Dejte mu ketamin. Začíná bláznit.
Možná bysme si měli dát.
Kdy že máš ten seznamovák?
Za dva týdny.
- Aha, takže už brzo. - Jo.
Mám otázku.
Máte se zorientovat na vejšce. Proč to pořádají někde v lese?
Asi jde spíš o spřátelení než o školu.
No, ty seš stará zálesačka, takže to bude super.
Hlavně se těším na novej začátek.
Jo, to chápu.
Nepotřebuju mít ve škole milion kámošů.
Stačila by mi jedna nejlepší kámoška.
Hej. Já jsem tvůj nejlepší kámoš.
Myslím jinde než doma.
Hlavně na to netlač.
Lidi poznají, když seš hladová.
Není to k pláči?
Jdu na vejšku a nikdy jsem neměla nejlepší kámošku.
Mnohem víc k pláči je koukat, jak předstíráš, že kouříš jointa.
Co? Já nic…
- Kouřím. - No já nevím.
- Musíš šlukovat, abys to cítila. - Nekecám.
- Cítila jsem to. Fakt. - No dobře.
Něco určitě cítím.
- Jo? - Něco určitě.
Tak fajn.
Ahojte, já jsem Ellie.
Vítejte na seznamovacím kurzu.
Jsme tu proto, abyste si to užili a sblížili se.
Jediný expert je tu váš průvodce Goose.
Nazdar, lidi. Díky, Ellie.
Jsem Goose. Na Walton jsem nechodil, já takový štěstí neměl.
Makám tady. Jdeme na to.
Na překážkách budete mít nutkání chytat se toho ocelovýho lana.
V žádným případě na to lano nešahejte.
Rozříznete si ruku na sračku.
Jasný? Jak v Nezvratným osudu.
Máte na sobě úvazek,
ale lezte tak, jako byste ho neměli,
protože ani s úvazkem není padání žádnej med.
Nikdo se nám tu zatím nezabil.
Jedna ženská skončila jako mrzák, ale bere to sportovně.
Můžete kouřit i pít, ale rozdělte se s Goosem.
- Goose to má na párku. - Pardon, jdu pozdě.
Ty patříš k nám?
- Jo. - Prošvihlas celej proslov.
Nějak si poradím.
Jak se jmenuješ?
Goose.
Srandovní jméno.
A ty?
Celeste.
Srandovní jméno!
Každej prvák ví,
že když si na seznamováku nenajde kámoše, je v prdeli.
Devon byla odhodlaná najít tu, po které toužila nejvíc.
Nejlepší kámošku.
Je na večer něco v plánu nebo jak?
- Máme skupinu na Snapchatu. Přidám tě. - Přidáš mě taky?
Ale čím víc se Devon snažila…
Jo, jasně.
- Tak jo, pak vás najdu. - …tím zoufaleji působila.
Lekl jsem se jak sviňa.
Postupem dne začala být přesvědčená,
že dopadne úplně stejně jako na střední.
Jako holka, co nemá kamarády.
Sakra!
Zkus se přidržet tohohle.
Aha, díky.
Hej! Co děláte?
Jste normální?
Hej, seš debil, nebo co?
Pěkný kérky.
Polib mi prdel!
Ježiši.
Jedu!
Copak, frajerko? Máš strach? Vypadáš tak.
A ty vypadáš, že ti odebrali děti.
Moc vtipný!
Ani nemám ženu.
Nešlo by to nějak zpomalit?
Ne. Až ti řeknu, odrazíš se a jedeš.
Takže jedu.
- Ne. Ne! - Tak co jsem měla dělat?
Bože můj! Já jsem taková…
Bacha!
Nakoplas mi kozy!
Promiň!
Ta potřebuje pomocný kolečka.
Tak jo, lidi!
PRVÁCKÝ SEZNAMOVÁK
Lidi!
Prosím vás. Hej! Tady jsem!
Ahoj.
Teď nás čeká bojovka, na kterou se rozdělíte do dvojic.
Vítězové dostanou tyhle parádní unisex mikiny.
Jo, vzrůšo. Tak vybírejte parťáka moudře.
Už se těším. Co ty?
Kdo nemá dvojici, může být se mnou
a poslechnout si, jak nadávám na svůj otevřenej vztah.
Chceš být se mnou?
Ale na bojovky jsem marná.
Dobrý.
„Vyfoť někoho, jak si depiluje nohy, a získej pět bodů.“
Tak na to kašlu.
Jo. Za těch 80 táců za rok nám ty mikiny mohli prostě dát.
- Odkud jsi? - Montclair, New Jersey. A ty?
Stamford, Connecticut. Ale z tý hnusný části.
Ale aspoň mě to zocelilo. Jaký máš hlavní obor?
Architekturu. A vedlejší možná stavební management.
Já taky.
Fakt?
Ne, Ježiši. Půjdu na módní plánování nebo mediální studia.
Nevím. Co bude lehčí.
Jsem první v rodině, kdo jde na vysokou, takže laťka nemohla být níž.
Tyjo, to je velká věc. Měla bys být hrdá.
Promiň, tak jsem to nemyslela. Nechci ti říkat, jaká máš být.
Určitě jsi hrdá i bez toho, abych ti to řekla.
Neřeš to.
Měla bys o mně vědět, že mám všecko na háku.
Dr. Schillingová, lidi, co tohle říkají, ve skutečnosti všechno nejvíc hrotí.
Ne, Celeste měla fakt všecko na háku.
- Můžu ji vzít na klín? - Moje zlaťoučká Melissa. Jasně.
No ahoj, ty seš ale roztomiloučká!
Drž hubu, seš jak malý děcko. Nech ji to laskavě doříct.
- V čtyři jdu na barvení obočí. - Je sprostá.
Barvení obočí ve čtyři. V cajku.
Kdyžtak by sneslo i trochu vytrhat.
I když seznamovák trval jenom pár dní,
Devon a Celeste působily jako nej kámošky, co se znají už roky.
Jely spolu na loďce, pletly si copánky.
Bylo mezi nima tolik intimity,
že to připomínalo lesbickej románek.
A nebyly lesby?
Ne.
Nuda.
Ale poslední den seznamováku
se Devon rozhodla vybalit onu velkou otázku.
Čau.
Chceš svézt?
Ne, vyzvednou mě naši.
Jejich holčička. Jak roztomilý.
Hele, chtěla jsem se zeptat už včera, a pak jsem si řekla: „Nebuď hladová.“
Mimochodem, „hladová“ normálně neříkám.
Neřeš to. V klidu.
Dobře.
Nechceš být moje spolubydlící?
Mám premiantskou kolej na hlavním kampusu. Měly bychom svoji koupelnu.
Jo.
Tak jo. Super. To mám radost!
Napíšeme si.
Vybereme si svoji stranu pokoje. A mám miniledničku.
Je tátova, ale máma říkala, že si ji můžu vzít.
- Pecka. - Jo.
Hele, jenom ať víš, nehledám obyčejnou spolubydlící,
ale parťačku na život a na smrt.
Měla jsem falešný kámoše a další fakt nepotřebuju.
Víš, co potřebuju?
Někoho, kdo se mnou zakope mrtvolu. Udělala bys to, Devon?
Přinesu vápno, izolačku, pilky a pláště.
Tak se mi to líbí, ty hladová exotko.
Jo, hladová.
- Celeste. Chci se zeptat… - Spolubydlu už mám.
- Aha, dobře. Čau. - Čau. Tydýt.
- Měj se, Dev. - Čau.
Utekly dva týdny, co Celeste souhlasila, že spolu budou bydlet.
Ze začátku si psaly v jednom kuse,
ale poslední dobou Celeste neodepisovala.
V den odjezdu na vysokou byla Devon na nervy.
Přijede Celeste vůbec?
MÁŠ RÁDA THE CURE?
ŽIJEŠ?
VELKEJ DEN! TĚŠÍM SE NA TEBE
Tak jo.
Dýničku máš nabalenou snad vším, co máme doma.
Tu máš klíčky od auta, který jsem ti musel naložit úplně sám.
Promiň.
Fakt tě nemáme odvézt?
Pomůžeme ti vyzdobit pokoj.
Ne, to ničí rodiče nedělají.
Přesně tohle dělá každej druhej rodič,
ale jak myslíš.
Jo.
A poslední věc.
Ne, tati, mám peníze z brigády.
- Já si ji vezmu. - Vysmahni.
Ta je pro případ nouze. A chlast není případ nouze.
- Fajn. - Ani CBD gumídci.
- Díky, tati. Vážím si toho. - Počkej. Ještě něco.
Tady máš, holčičko.
Ne, mami. Rozbiju je. Jsou až moc hezký.
Když rozbiješ, tak rozbiješ. Nedávej je do mikrovlnky.
Bezva teď musím přeskládat celej kufr. To bude radost.
Jé.
Bereš si Loudu?
- Jasně. - Hezký.
Tati, ať nemáš infarkt. Ukaž.
To je dobrý. Zvládnu to.
No dobře.
PŘEČTENO V 10:31
Školu mám až za týden, tak můžu ještě zůstat tady.
Nebo nastoupím třeba až příští semestr.
Zlatíčko, vyšiluješ.
Bude to bezva.
Ale co když si nenajdu kamarády?
Ale najdeš.
- A jestli ne, vyser se na ně. - A nech Loudu koukat, jak na ně sereš.
- Tos nemusel. - Nech toho.
- Co? Je to úchyl. - To je nechutný.
Je rodinnej přítel, ale je to úchyl.
Ježiši.
Opatrně s tím.
- Ahoj. Vítej. - Čau.
- Ukaž, vezmu ti to. - Tak jo.
Tyjo. Vy jste rychlí jak blesk.
Bude se mi stýskat.
To bude dobrý.
- Nemůžu uvěřit, že jsme spolubydlící! - Já taky ne!
To je vzrůšo.
- Ahoj. - Bála jsem se.
Máme růžovej záchod, ty vole.
Vidělas ho?
- Tyjo ten je krásnej. - Že jo? Koukni.
Máme růžovej záchod!
- Máme růžovej záchod! - Máme růžovej záchod!
Ty plakáty o mně říkají všechno, co potřebuješ vědět.
Fakt? Tak to jo.
Do miniledničky si dej, co chceš.
Je i tvoje.
Do tátovy miniledničky.
Jsem zvědavá, co nám táta ještě letos pořídí.
Udělám si tu kombuchovej chrám.
Ty jsou hezký.
Ne, ty dělala máma.
Počkej, nech je venku.
Tak jo, fajn.
Víš, co by pro mě byla noční můra?
Co?
Kdybys přijela a začala si věšet milion fotek z polaroidu, znáš to?
Jo, s těma světýlkama.
To je tak ubohý. Fajn, máš kámoše.
Nemusíš jim v pokoji dělat svatyni.
Navíc je to i požární riziko.
Jasně, paní hasičko.
Moc dobrej postřeh.
Bože, to je hnusný psisko!
Naser si.
To je šílený.
To není možný, že se mi o tobě zdá.
V kolik obvykle chodíš spát?
Tak ve tři ráno.
A ty?
Přibližně teď.
Moc se ti to nepovedlo, když jsem se ku*va dostal dovnitř!
Nevadí, když už půjdu spát?
Flaška, verze pro bratrance a sestřenice.
Díky.
- Ach, bože. - A je to. Dej tam obrácenej chod!
Panebože! Kristepane!
Kriste…
Nemocniční žertíky!
Do hajzlu! Co blbneš? Seš normální, vole?
Sním 100 krevet a jdu na trampolínu.
Nevadilo by ti zhasnout?
Jasně.
Říkáte si někdy, jestli si zrovna taky někdo honí?
- Promiň. - Já jo. Ale nevadí mi to…
- Chci vás slyšet lidi! - Dobrou, Devon.
Dobrou noc.
Sedm věcí ze Sephory, který je snadný ukrást.
Gaslighting je špatný.
Výjimkou je případ, kdy je obětí…
Sedm minut divných zvířecích zvuků.
- Spala jsi dobře? - Docela jo. A ty?
Nevím. Asi by to chtělo závěsy.
To jsem říkala.
Jé, ahoj.
Já jsem Amber. Asi jsme sousedky.
Promiňte ten včerejší hluk.
Snažila jsem se přidělat poličku a Olivia…
- Zkoušela jsem na podzimní konkurz. - Jo.
- Já jsem Celeste. To je Devon. - Ahoj.
Chcete vidět náš pokoj?
Moc hezký.
- Říkám, že je to blbost. - Je to dobrý.
- Prosím vás… - Ahoj.
Ahoj. Nevíte, kde je dolní jídelna?
Jo, tamhle. Zavírají v jedenáct.
- Počkej, kolik je? - 10:58.
A do prdele.
Dělejte!
Rychle!
- Nechte toho! - Už jdu!
- Potřebujeme slaninu! - Neberte to!
Dejte mi vajíčka!
- Pomoc! - Počkej.
Pospěšte, holky.
Máš tu slaninu?
Můžeme probrat zápis?
Jdu na medicínu a potřebuju předmět, u kterýho můžu vypnout.
Americká poezie je prý lehká.
Lehká? Tak jo, to beru.
Básníky miluju.
Všichni páchají šílený sebevraždy.
- Aha. - Celeste, večer jsi nám chyběla.
Byly jsme asi ve 12 klučičích pokojích. Random, ale sranda.
- No teda. - Co dneska? Jdeme ven?
Nevím. Musím se zeptat svojí společenský manažerky.
Chceme jít ven?
Jo, večer určitě někam vyrazíme.
Co si vezmeš na sebe? Nevím, jakej styl zvolit.
- Mám si vzít… - Jo.
Můžu ti pak zavolat? Mám tady spolubydlu.
Dobře. Čau.
Klidně jsi mohla volat.
To byl můj terapeut.
Už jsme stejně končili. Je moje berlička.
TERAPIE, TÁTA, TERAPIE
Tyjo, voláte si často, to je super.
Jo, řeším hodně rodinných věcí.
Táta byl školník na mojí střední, takže to bylo složitý.
Už jdu!
Zdravím, Kyle s donáškou.
Dík, fešáku. Pět hvězd za to, že seš sexy.
Já jsem ale gay…
Tak, dorazily závěsy.
A spousta dalších krámů.
- Dej mi účet. Půlku ti pošlu. - Jsme spolubydly.
Nemůžeme počítat, kolik si dlužíme.
Jsme na jedný lodi. Utopený ve studentských půjčkách.
Počkej, Devon.
Tobě rodiče platěj celý školný?
To je špatně?
Ne, musí to být fajn.
Ale celý léto jsem makala v preclíkárně
a musím si platit učebnice a benzín.
Ty kouřový stíny jsou super. Můžu něco zkusit?
Jasně.
Jo. Máš fakt velký rty.
- Zaslouží si linku. - Ježiš.
- Vypadá to božsky. - Děkuju.
2511!
Páteční rozjezd! Kdo chce panáka?
- Já. - Tak jo.
- Rozjezd! - Už v půl sedmý?
No teda.
Tohle bude Devonina slavná čtyřka?
Možná. A tak si holky večer vyrazily…
- Mezi čtvrťáky. - Jako my o prvním víkendu.
Ale bylo to docela zklamání.
Ježišmarja, ty seš věčně nespokojená.
Šly jsme na pizzu do Chi-Chi’s.
Myslely jsme, že vedle sedí CeeLo Green, ale byl to jenom tlustej gay s pláštěm.
Každopádně holky šly ten večer ven,
každá ve vlastním stylu.
Jako fakt?
Čau.
Jdu na párty, zlato.
Nevím, kolik tam bude kluků.
Sorry, zas mi volá ten můj.
Co to sakra je? Proč nás nikam nepustí?
Protože jsme prvačky.
Čtvrťačky z nás maj strach.
Řekla bych jim: „Nechceme spát s vašima klukama.
Jenom nám dejte chlast.“ Co to…
- Co děláš? - Co blbneš?
Nechci, abys jenom seděl v pokoji. To je zoufalý.
No dobře, pošlu ti fotku z koupelny.
Bože můj.
Už zase. Nedá mi pokoj.
- Co? - Co se děje?
Hele, hele!
Tohle je soukromá párty. Jenom pro členy frisbee klubu.
No tak super. Chtěly jsme se přidat.
Jo, milujeme frisbee.
- Jo, je nejlepší. - Já hrála na střední.
Jo vy umíte flikovat.
Tak račte dál, dámy.
- Uvidíme se na tréninku. - Seš borka.
V neděli o půl sedmý ráno.
Tak přijďte.
Ne!
Ty vole!
Vyfotíme se.
Jo!
Dík.
- Hezká. - Sluší.
- Vyfotíš mě s Dev? - Jasně.
- Běž! - Tak jo.
Vy jste roztomilý.
- Sexy. - Krásná.
- Sluší. - Pošli mi ji.
- Jasně. - Pošli mi ji.
Jo, tancuj!
Ahoj.
Zachráním tě.
Ty vole! Foť to!
Panebože!
To bych nepil.
Ta konvice je tam od loňska.
Díky.
Co to cítím?
Voní to, nebo smrdí?
Nejsem si jistá.
To je paella.
Zamiloval jsem si ji ve Španělsku
a co jsem zpátky, mám na ni chuť.
- Chceš ochutnat? - Jo, jasně.
Ty kráso.
Pálivá.
- To je špatný. Jo, pálí to. - Jo, hodně.
Máme tu akorát sůl, sušenou cibuli a drcený chilli.
- Kdys byl ve Španělsku? - Minulej semestr.
Měl jsem v Barceloně seminář o Gaudím.
Ty studuješ architekturu?
- Jo. - Já taky!
Teda až začne semestr.
Ále, prvačka.
Jo.
Prvačka Devon.
Chci říct… Jsem prvačka a jmenuju se Devon.
Jsme na řadě v beer pongu. Já hraju fakt hrozně.
Ty seš kdo?
Michael.
Pohlídám si tě, Michaele.
Její problém je i můj problém.
Rozumím.
Jenom je ožralá. Ne.
Chlastej!
Nikdy neumřeme!
Dobrý?
Takže ten týpek si na párty prostě vařil rejži?
Nejdřív mi to přišlo smutný. A potom extra smutný.
Jo.
Ale je čtvrťák.
To já ráda.
Bože.
Máš totiž kluka čtvrťáka na střední.
Láska mýho života.
Starším klukům se vždycky líbí mladší holky. Je to nechutný.
- Myslím, že je mu jenom 21. - Tak to je cajk. Mně je 20.
Tobě je 20?
Chvilku jsem studovala na USC a pak jsem měla rok mezeru.
Mezeru mezi nohama.
Promiň. Zkouším slovní hříčky. Ta nevyšla.
Tak to je úlet, jestli si myslíš, že tohle je slovní hříčka.
Ježišmarja, mám kocovinu a otřes mozku.
Nemáš otřes mozku, jenom seš blbá.
Než pojedeme do Panama, nauč se chlastat.
Nebudu tě tam hlídat jak mimino.
- Kdy jedete do Panamy? - O jarních prázdninách.
- Pojeďte s náma! - Jo, ale musíte si hned koupit letenky.
- Na duben? - Celej Walton jezdí do jednoho resortu.
- Hned se to vyprodá. - Jo.
- Pošlu ti odkaz. - Já bych jela.
Teda nemám u sebe kreditku,
ale jestli zarezervuješ letenky, pak se vyrovnáme.
- Musíš to booknout dneska. - Nejlíp hned teď.
- Dáš mi pak ty peníze, že jo? - Panebože…
Ježiš, ticho buď a kup to. Prosím!
- Prosím, mami! - No tak!
Ježišmarja, dělej!
Florida!
Jsem ještě namol.
- Tak jo. - Jo!
- My fakt jedeme spolu do Panamy? - Jo!
Donutím Devon, aby si tam nechala udělat kérku.
Ani náhodou.
Dobré ráno.
- Jak se máme? - Dobře.
Tak dobře, jo?
Zvedněte ruku, kdo má úkol na první hodinu.
Vidím modely oblíbených budov. Výborně.
A kdo nemá úkol?
Jak to?
V prvním řádku sylabu se píše: „Přečtěte si celý sylabus.“
A v posledním řádku: „Úkoly na první hodinu vynechte.“
Ano! První pravidlo projektování.
Čtěte sakra sylabus!
A oznámkujete modely těm, co je udělali?
Neoznámkuju.
A vy buďte rád.
Vzadu sedí váš asistent učitele Michael.
Kdyby vás někdy napadlo psát mi e-mail,
pošlete ho Michaelovi.
Konzultace mám v pátek od dvou do čtyř, ale e-maily pište kdykoliv.
Miluju vaše sáhodlouhé výmluvy napsané přes ChatGPT.
On je její asistent?
- To bude super, anebo pohroma. - Nic nebude. Jsou v rozdílným postavení.
Ale prosím tě. Pořád je student. O nic nejde.
Tak ojela ho?
Ten začínající románek vám dopovím venku.
Musím Melissu vyvenčit. Vidím, jak jí pulzuje prdelka.
Fuj!
- Co nese genetickou informaci? - Nukleus.
Ne. Které krvinky bojují s infekcí?
- Nukleus. - Ne.
Mně je blbě.
- Tak to jdi vyležet na pokoj. - Nemůžu.
Do zítřka musím odevzdat esej o historii džínů.
A kolik toho máš?
Nic.
Já ti to napíšu. Jdi si lehnout.
Nemáš zítra odevzdat model z projektování?
Ten mám hotovej. Mám ho na stole. Už se jenom učím na dějiny umění.
No tak jo.
Děkuju.
Slibuju, že ti to vynahradím, ty moje hlavičko.
A být tebou,
dneska bych spala někde jinde.
Tohle nechceš chytit, věř mi.
Hej, zakryj si pusu.
DŽÍNY BYLY U KAŽDÉHO DŮLEŽITÉHO OKAMŽIKU HISTORIE.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Ahoj.
- Seš normální? - Hej! Učíme se tu.
Promiňte.
Sejdeme se venku?
Jo.
Dobře.
- Kdes vzal moje číslo? - Z kontaktního formuláře.
Promiň, jestli to bylo divný. Chtěl jsem být vtipnej.
- Bylo to dost divný. - Jo.
Ale líbilo se mi to.
- Kam teď jdeš? - Na Addisonovu.
Ále, premiantská kolej.
Jediná s vlastním záchodem.
Jo, hotovej sen. Kadím ve svým pokoji.
To jo.
- Jo. - Pecka.
A co přivedlo prvačku Devon k architektuře?
Moje babi bydlí v domě Franka Lloyda Wrighta.
- Cože? - Jo.
Nekecej.
Teda navrhla ho Marion Griffinová. Dělala u něj projektantku.
Jo, tu znám.
To je možná ještě lepší.
Tak to chci babi navštívit.
Má návštěvy ráda. Udělá negroni a bude si chtít zatančit.
Fajn, tak to beru.
Ale varuju tě. Jestli ti dá pusu na tvář,
v životě to nesmyješ.
Sakra.
Zní jako můj typ.
- Je nezadaná. - Bezva.
Celeste, nesu ti polívku a práš…
Jé, ty se mnou chodíš na poezii.
Ježiši.
Hele, já ti to skoro udělal, tak bys mi…
Vypadni.
Fajn.
Jinak já jsem Theo.
Uvidíme se ve škole.
Srazila jsem postele, je totiž zápasník.
- Je ho docela kus. - Já myslela, že seš nemocná.
Asi jenom alergie. Zkoušela jsem ti volat.
CELESTE ZMEŠKANÝ HOVOR
No dobře.
Tady máš tu esej.
Děkuju.
Pošleš mi to i mailem? Kdybych chtěla něco poupravit.
Jo. Jasně.
My ti to rozbili?
Jo. Nějak si poradím.
- Kdo volá? - Devon.
- Čau. - Ahoj, zlatíčko.
- Kde jsi? Vypadá to tam nebezpečně. - Co? V prádelně. Peru si povlečení.
Copak se děje?
Jde o Celeste. Vytáčí mě.
- Vždyť jsi ji měla ráda. O co jde? - Ona…
Napsala jsem jí esej, protože prý byla nemocná,
a když jsem přišla, rázem jí bylo zázračně líp.
Zlato, úkoly za ostatní se nedělají.
Ježišmarja, tati, ty to nechápeš.
Už budu končit.
- Ne, počkej. - Ne! Probereme to.
Řekni nám, co ti dělá, zlatíčko.
Celou ledničku mám plnou její smradlavý kombuchy.
Neuklízí koupelnu. A půjčila si moji novou mikinu,
ještě než jsem z ní sundala cenovku.
Dobře. Dev…
A zkusila sis o tom s ní promluvit?
Co? Ne. To by bylo divný.
Zlatíčko, ostatní nepomlouváme, ale komunikujeme s nima, jasný?
- Přesně. - Rozumíš?
Tati, tohle je videohovor. Dej ten mobil od ucha.
- On myslel, že je to uchohovor. - To nic.
Stýská se mi po vás.
- Nám po tobě taky. - Nám taky. Však přijedeš domů.
- Díkůvzdání je za pár týdnů. - Jo.
Když už je řeč o cestování, všiml jsem si,
že z té kreditky pro případ nouze mi odešly 4 000 dolarů za letenky.
Promiň. To je na jarňáky. Pošlu ti to, až mi to Celeste vrátí.
Nemá svýho tátu, kterýho by využívala?
- Kristepane. - To čumím. Volný pračky.
- Čau. - To jsou věci. Ty voláš?
Jo, s rodičema.
Bože můj!
Zdravím, mami a tati. Já jsem Celeste.
- Ahoj, Celeste. - Ahoj.
Vaše dcera je to nejlepší na celý vejšce.
Jé. A víš co? Ona říká to samé o tobě.
- Že jo, zlato? - To teda.
Celeste, co budeš dělat o svátcích?
Nějaké plány na Díkuvzdání?
Asi zůstanu na koleji. Mám doma nějaký trable.
Ale bude fajn se trochu dospat.
Pardon, volá mi můj terapeut.
- O půlnoci? - Moc mě těšilo!
Nás taky, zlatíčko.
- Devon? Dev? - No?
Pozvi ji k nám.
- Cože? Ne. - Dev.
Volá si o půlnoci s cvokařem. Vypadá jak nějaká tulačka.
- Může se ještě říkat cigánka? - Ne.
Je fajn mít kámošku. Máš ji ráda, tak si to vyříkejte.
Tys mě neslyšela? Nepozvu ji.
Pozvi ji k nám.
Bože, já jsem tak ráda, že jsem pryč ze školy.
Díky, Dev.
Jo, užijeme si to.
A taky
jsem se ti chtěla omluvit za tamten večer během zkoušek.
Znáš to, když něco uděláš a pak si uvědomíš:
„Do prdele, to byla fakt blbost.“
Ne, v pohodě.
Ale budu ráda, když si to v mojí posteli nebudeš od kluků nechávat dělat pusou.
To je hodně férovej požadavek.
To zvládnu.
Věřím ti.
Ty jo, neřeklas mi, že jste boháči.
Nejsme. Jsme střední třída.
Proč boháči vždycky říkají, že jsou střední třída?
Ahoj!
Čau.
- Nevyrostla jsi náhodou? - Možná.
Ahoj, můžu tě obejmout?
- Já nevím. - Jo.
Další pravidlo, žádný boty.
- Sundej ty kovbojský boty. - Nech ji.
Nepruď. Ahoj, holky.
Celeste, boty si klidně nech.
- Ahoj, Devon. - Čau, mami.
Ahoj.
- Sluší ti to. - Vítej doma, blboune.
- Nazdar. - Čau.
- Ahoj. - Ahoj.
- Já jsem Alex. - Ahoj.
Vezmu ti tu… Jo.
To je gentleman.
- Ještě nevymřeli. - Jo.
- Ahoj, zlato. Jsem ráda, žes přijela. - Já taky.
Briane, objednáme si sushi.
- Máš ho ráda? - Jo, sushi miluju.
- Tak si dáme. - Dobře.
Kuřecí stripsy nám už nestačí?
Ne, dáme si úhoře za 200 babek.
Tys vyhrála juniorský plavecký závody?
Ne, ve skutečnosti jsem byla poslední.
Rodiče mi to vyrobili, protože byli pyšní, že jsem se zúčastnila.
Koukni na ten nápis. „Za maximální snahu.“
Tyjo, vaši nechtěli, aby ses někdy cítila špatně, co?
Jo. Mají mě rádi.
Někdy možná až moc.
Co ty lístečky?
Ježišmarja.
„Jsem víc než moje úzkosti.“
Jenom takový malý povzbuzení.
Klidně si je dej na koleji do koupelny.
Ne, už je nepotřebuju.
Proč? Bereš nějaký prášky?
Beru antidepresiva.
- Ale jenom malou dávku. - Proč jsi mi to neřekla?
Moc se tím nechlubím.
Já ti o svým terapeutovi řekla.
Já vím. Měla jsem ti to říct.
Promiň. Nevím, proč jsem nic neřekla. O nic nejde.
Všechno v pohodě.
Hele, Celeste.
Hraješ Osadníky?
Deskovky jsem nikdy nehrála, protože jsem byla oblíbená,
ale co jsou Osadníci?
Je to zábava. Stavíš silnice, osady a tak.
Můžem si to rozmyslet?
Jasně.
- Kdy vám brácha řekl, že je gay? - No, zatím nic neříkal.
Aha.
Měli bysme vyrazit ven.
Po Osadnících? Je to docela dlouhá hra.
Osadníky necháme na jindy.
Tak jo.
Můžeme jít na bowling nebo do obchoďáku.
Zavírá v deset, ale na chvíli by to šlo.
- Ne. Jako do baru. - Aha.
Ne. Tam nás nepustí. Všude tu kontrolujou věk.
No,
tak to je dobře…
To je dobře, že máme nový doklady!
Dík, žes mi to půjčila.
Jasně. Sekne ti to.
ŘIDIČSKÝ PRŮKAZ DEVON WEISZOVÁ
Tys použila moje pravý jméno?
To právě musíš, abys mohla platit svojí kreditkou.
To je chytrý.
Musíš použít jenom jinou adresu.
Když ti řidičák zabaví, nemůžou tě vystopovat.
Na Crestview Road 126 ve Stamfordu tě nikdy nenajdou.
To je moje adresa. Přehodila jsem fotky.
Takže v tomhle baru jsem vlastně domácí já, ne ty.
Tak jo, čas na péro.
Zdravím.
Ukažte občanky, dámy.
Jasně.
No dobře, to je fuk. Co si dáte?
Jako fakt?
Dvě tequily se sodou a limetkou a šest panáků green tea.
- Na účet, nebo platíte? - Na účet.
Máš kreditku?
Jo.
Devon?
Čau.
Devon! To je bomba.
Ty seš poslední, koho bych tu čekala.
Roztomilý.
To je Ella, Emma, Ava a Anémie.
Já jsem Celeste. Její nejlepší kámoška.
Těší nás.
My známe Devon ze střední.
Aha, hezky.
Představíš se, nebo na mě budeš civět?
Jenom jsem koukal na tvoje kérky.
Nekoukal, ale to je fuk. Kdo si dá panáka?
Můžu?
- Vážně? - Panák zadarmo.
- Jsi normální? - Dáš si?
Co? Jo, určitě.
A do hajzlu.
Devon, na co si připijeme?
- Na to, že už nejsme na střední. - To si piš.
- Mám tě ráda. - Na zdraví.
Pak si mě najdi.
Dobře.
O tyhle marshmallows jsem se málem musel poprat s jednou babkou,
ale mám je!
Dev? Zeptala ses mámy, jestli nepotřebuje pomoct?
Dělám bramborovou kaši.
Ta je nejjednodušší. Zeptáš se, jestli něco nepotřebuje?
- Ježiši! - Nabídni, že pomůžeš.
- No jo. - S těma brýlema jsi jak Mick Jagger.
- Celeste, ty si sedni. - Ne, trvám na tom.
No dobře. Jsi zlatej, Briane.
Miláčku, koupils mrkev?
Znáš Drag Race?
Ne.
To bys měl. Líbilo by se ti to.
Celeste vypadá fajn. Užily jste si to včera?
Jo, bohužel.
Když jsem na vejšce měla kocovinu,
vypila jsem flašku vína, dala si kuřecí nugetky
a celej den prospala.
Mami, to je smutný.
Všechny mámy jsou trochu smutný. To zjistíš.
Nazdárek, rodinko!
Šťastnej Den díkůvzdání! Už jsme tu!
Čau, mami.
- Pěkný díkůvzdání! - Ahoj!
- Nesu Negroni. - Čau.
- Ahoj. - Rád tě vidím.
- Pěkný díkůvzdání, babi. - Tobě taky, drahoušku.
Jak to jde na vysoké?
Už je z tebe architektka?
Ne, ještě ne.
A řeklas těm profesorům, v jakém domě bydlím?
Jo, řekla.
A to ti nepomohlo… Ale, ale.
Co je to za krasavici?
Moje spolubydlící Celeste.
Celeste?
Já jsem tvoje bábi.
Pojď sem.
Tady jsem! Čaute!
Ty sis zas nechal narůst kníra.
- Abych tě naštval. - Povedlo se.
Dev, pomůžeš mi s krocanem?
- Mám zavolat Alexe? - Jemu nevěřím.
- Jsi žádaná. - Začnu dělat kapustu.
Děkuju.
- Ahoj, mami. - Pojď, potřebuju tě.
- Vezmeš to? - Jo, dobře.
- Potřebuju led. - Jasně.
Dáš si něco k pití?
- Jo. - Tak pojď.
Můžeš s ním cvičit ty svoje cviky jako s kettlebellem.
Můžeš s ním i houpat.
Nechci, aby to připomínalo sex. Neumím to.
- Připomíná. - Nechám toho.
Vyfotíš mě?
Jo.
- Dobrý. - Na fotokoláž?
- Ne. - Jenom na storýčko? Dobře.
Dám ho tam.
Poslouchej, jak to syčí!
S Celeste je sranda.
- Jo. - Ale s tebou větší.
- Dík. - Tak fajn. Hlídej, jo?
- Dev? - No?
- Mám tě rád. - A já tebe.
Ty jsi ale kočka!
- Neskutečná! - No teda!
- Ukaž! - No to je něco!
Ahoj, zlatíčko.
Ahoj.
- Jsi tu sama? - Jo.
Teď už ne.
Ta tvoje kamarádka je moc hezká.
Ale ty tetování jsou ošklivý.
- Co to má být? - Ale jdi ty.
Vystřídám tě.
Ne. Jdi dovnitř. Já to zvládnu.
K ničemu mě nepustí. Můžu aspoň hlídat krocana.
Běž za kamarádkou. Přivezla sis ji, tak běž.
No dobře.
- Fajn. - Tak zatím.
Ve tvém věku jsem si na vejšce udělala kérku se svým klukem Vernem.
Bože, do Verna jsi byla blázen.
Byla jím posedlá. Ale to všechny holky.
Nikdy nezapomenu, jak jsem s ním byla šťastná.
Sranda je, že si vzal Whitney Cummingsovou.
- Ne! - Koho?
Jo, sice dělám, že mi ty řeči o Vernovi nevadí, ale vadí.
Devon má taky svýho Verna. Dělá jim asistenta.
- Co to meleš? - Vážně?
Holčička se zakoukala.
Vždycky, když je s ním,
je to samý: „Michaele, miluju tě.“
To neříkám.
- Tam je něco špatně. - Co?
Panebože!
Mami!
Devon, rychle!
Dělej! Mami!
- Pomoc! - Proboha, co teď?
- Babička hoří! - Co mám dělat?
Ukažte.
Ježišmarja! Mami, jsi v pořádku?
Mami… Panebože.
Není ti nic?
- Vylila jsem drink. - To je fuk.
Jsi v pořádku?
- Dobrý. - Tak jo.
- Mělas ten hrnec hlídat, ne? - Poslala mě dovnitř!
- Já nevím! - Briane, to nic.
Devon je dneska mimo, tak jsem převzala zodpovědnost.
Jak velkou máš hlavu?
- Upletu ti čepici. - Babiččiny čepice jsou legendární.
- Celeste, byla jsi skvělá. - Jsi náš anděl.
Byla úplně jako hasička.
Devon se druhý den probudila s bolestí břicha,
protože věděla, že musí strávit zbytek víkendu s Celeste.
MUSELA JSEM UŽ JET. RODINNÝ ZÁLEŽITOSTI :)
Hned se jí ulevilo.
Dev, jsi vzhůru? Pojď na snídani.
Dělám vafle!
Nespal je, tati!
Pozdě!
Devon se vrátila na kolej akorát včas na své 19. narozeniny.
VŠECHNO NEJ! MÁM TĚ RÁDA, TY STARÁ RAŠPLE
TVOJE STŘELENÁ SPOLUBYDLA CELESTE
- Všechno nejlepší! - Ježiši.
Děkuju moc. To je hrozně milý.
Nemáš za co. Líbí?
Jo! Seš neuvěřitelná.
Napadlo mě, že na tvoje narozky bychom mohly s holkama zajít do Abby.
Vaří středomořskou kuchyni a mají tam i vodní dýmky.
- To zní super. - Paráda.
- Skočím si do sprchy. - Jo.
Ty máš moji podprdu a kalhotky?
Jo, byly v mým šuplíku.
CELESTE VÁS ZMÍNILA
VŠECHNO NEJ, SPOLUBYDLO!
DEVON WEISZOVÁ EFFEXOR
Celestino chování přivedlo Devon od úzkostí k totální paranoie.
Chtěla slyšet něčí názor, tak šla za nejchytřejší holkou na koleji.
Čusík, holka.
Vy jste v tom příběhu taky?
Proč jste ostříhaná na kastrol?
To bylo mikádo.
A jak to vůbec vidíš? To je divný.
Tyjo. To je hustý.
- Máma dělá keramiku. - Aha, hezky.
Svařovna je odsud dvacet minut pěšky,
tak si říkám, že na to seru.
A škola to schvaluje?
Ne.
Tak co? Přišla jsi jenom obdivovat moji výzdobu?
Chci se zeptat, jak se mění spolubydlící.
Změna spolubydlící je až krajní řešení.
Škola to povolí jenom ve výjimečně. Musela by ti třeba vyhrožovat smrtí…
Mám problém s hranicema. Neměla bys nějakou radu?
Komunikace je o tom, že nedostaneš, co chceš,
pokud si o to neřekneš.
Mluv na rovinu.
Celeste, můžeme si promluvit?
Teď ne. Až zkoukneme Bezmocnou.
Ježiš! To není možný, žes ten film neviděla.
Tys snad žila v jeskyni.
Zajímavost je, že Stacey Dash bylo při natáčení 30 let.
Třicet? Skoro jako tobě.
ŽÁDOST O ZMĚNU SPOLUBYDLÍCÍ
Ty vole! Co blbneš?
Promiň, musím…
Musím ho dát nabíjet.
Chcípla by baterka.
- Vrať to. - Jo.
Vaše básně z tohoto semestru se mi moc líbily.
Tak moc, že by je před Vánocemi měla slyšet celá třída.
Ale no tak. Kdo začne?
Dobrovolník?
- Nehlaste se všichni. - Já jdu.
Celeste, dobře, jen pojď.
Moje báseň se jmenuje
Dívka, co téměř není.
Je osm ráno.
Dívka si pečlivě vybírá šaty,
kterých si všimne přesně nula lidí.
Skoro jako by
to byl její cíl.
Být nepostřehnutelná,
nepohoršující,
nedůležitá.
Je to dívka, co téměř není.
Je poledne.
Z plných plic se směje vtipu pohledného čtvrťáka.
On je jako kaleidoskop,
ona šedá.
A zároveň bezbarvá.
Je to dívka, co téměř není.
Je deset večer.
Čeká, až jí někdo vymyslí plány na večer.
Přemýšlí:
„Existuju jen proto, abych pohlcovala třpyt ostatních?
Jsem jako skleněná stěna?
Tak průhledná, že by skrze mě mohl někdo projít?“
Třísk! Uklizená. Vyhozená.
Neexistující.
Je to dívka, co už není.
Výborně, Celeste.
Líbí se mi ta obraznost a jak sis pohrála s formou.
Pojďme diskutovat. Čeho jste si ještě všimli?
Maro?
Celeste skvěle zachytila prázdnotu té postavy.
Všichni tu dívku známe.
Člověk má chuť za ní přijít a říct: „Nejseš žádná oběť.
Seš jenom sráč.“
Vidím, že znáš moji ex.
To se nehodilo. Ještě někdo?
Theo?
Já myslel, že se to musí rýmovat.
Nemusí se to rýmovat. Ne každá báseň se rýmuje.
Napsat o mně takovou báseň, zabiju tě.
To už jsi udělala.
Pamatuješ, jak jsi zpívala tu písničku na karaoke u Delvina?
To jsem nenapsala já. To je písnička od Brandi Carlile.
- Fakt? - Jo, ty krávo.
Vidíte? Dozvídáte se nové věci. Začínáte se uzdravovat.
Ne! Moc se omlouvám, paní doktorko.
To je dobrý, Georgi.
Feekie, fakt skvělej hod, ty čuráku zasranej!
Seš zkurvenej amatér!
Kristepane!
- Blázním, nebo je to ten samej George? - To je on.
Dělá si pořád další tituly, aby mohl hrát frisbee za školu.
Kde jsem to skončila? Už vím.
Vánoční prázdniny.
Dar od vysokoškolských bohů. Přijde, když ho nejvíc potřebujete.
Devon strávila první týdny doma přemýšlením o Celestině básničce.
A na Nový rok jí napsal Michael.
PĚKNÁ BUNDA. JAK SE MÁŠ?
Jó, Michael.
Čím víc si psala s Michaelem, tím víc se soustředila na školu.
Třeba tenhle semestr nebude tak hroznej.
Paní profesorko, přišla Devon.
Slečno Weiszová.
- Zdravím. - Dobrý den.
O prázdninách jsem byla na večeři s vedoucím katedry
a ukázala jsem mu vaši práci z projektové analýzy.
Nevěřil, že jste teprve prvačka.
- Vážně? - Ano.
Nechcete se přihlásit na WaltonCon?
- To je něco jako TED Talk? - Bože, ne.
Je to celouniverzitní soutěž, kde student z každého oboru
představí projekt na zlepšení života na kampusu.
- A s Michaelem jsme se bavili, že ano? - Ano.
- A myslíme, že byste to měla zkusit. - To je bezva.
- Jo, určitě o tom popřemýšlím. - Dobře.
Promyšleno.
Ano, jdu do toho.
Výborně.
Vidím se ve vás.
Nemyslím to oplzle. Jenom normálně.
Čau.
Jak se vede? Co podnikáš?
Co podnikáš ty?
Zrovna mi skončily konzultační hodiny.
Chtěl jsem jít cvičit.
Já taky.
OSAMĚLÝ VALENTÝN? VOLEJ NA LINKU PREVENCE SEBEVRAŽD
Proč jsi přestala? Zpívej!
Neboj, nebudu to postovat.
Možná.
Bože. Olivia si do čtyř do rána nahlas volala s přítelem.
To je šílený. Má jít někam jinam.
Přesně! A dneska ráno jsem měla biologii na Zoomu a celá skupina slyšela,
jak si to s přítelem dělají při videohovoru.
- 2511! - 2511!
Ahoj!
- Párty je tady! - Čau, Alexi!
Vždycky jsem to chtěl říct.
- Čau. - Ahoj.
- No čau! - Čus!
Kde se tu bereš?
- Pozvala mě Celeste. - Na párty.
Chtěli jsme tě překvapit.
Přivezl sis kostým na socka párty?
Cože?
Nevěděl jsem, že si mám vzít kostým.
- Jo! - Pěkně!
Krasavec.
- Ujde to, ne? - Boží.
- Moc dobrý. - Uhádneš, kdo jsme?
Pejsek.
Vidlácký rajdy?
- Alexi! Ne! - Ne. Zlatý holky.
Nicole a Paris. Paruky nemáme. Stály 30 dolarů.
S dovolením.
- JWoww by si už dala drink. - Jasně. Pařba v Jersey Shore. To znám.
Nechci lítost.
Chci svý prachy.
Vy jste neviděli Erin Brockovich?
SOCKA PÁRTY!!!
Tak jo.
Jo!
Vejška je super.
Na střední je spousta kreténů.
Řekni mi jména. Rozbiju jim držku.
- Pojď tancovat! - Jo? Dobře. Už jdu.
- Ty kráso. - Jo!
Ten je pěknej. Běž si s ním zatančit.
Zatanči si s ním!
- Ne. - Jo!
Ale, kohopak to tu máme.
Sedmilhářky.
Nepřišly jste na trénink.
Asi jste si myslely, že vám nic neřeknu,
protože jste hezký, zatímco já jsem pytel cibulovejch kroužků.
Ale hádejte co. Víte, na co je čas?
Čas vypadnout z mýho domu.
Klid, Georgi.
To je dobrý. Jsou tu se mnou.
Aha, tak to pardon.
Tak já si jdu dát houbičky.
- Hej, Georgi. - Poděl se s týmem!
- Ahoj. - Čau.
- Sekne ti to. - Díky.
Co máš být? Právník pro chudý?
Ne. Zrovna jsem se vrátil z pohřbu.
To nebyl vtip. Fakt jsem se vrátil z pohřbu.
Ježiš. To je mi líto.
To nic. Umřel tátův kamarád.
Makám na tom projektu na WaltonCon.
- Určitě budeš skvělá. - Díky.
Já tam byl tak nervózní, že jsem začal mluvit strašně rychle.
Desetiminutovou prezentaci jsem stihl za 45 vteřin.
Hezky.
- Nechceš se převlíct? - Ne, nemám s sebou kostým.
Ale no tak. Něco vymyslíme.
Jak vidíš, studium je brnkačka.
Proto mám tak dobrý známky.
Tyjo.
Na tohle téma máš hodně omezený možnosti.
Tohle je dost sockovský.
Smraďochovy zahradní práce? Co to je?
Moje oblíbený triko.
Neříkám, že je špatný. Jenom že se sem hodí.
No dobře.
Nemáš ještě žabky?
Aha!
Co je tohle?
To není jen moje.
Střídáme se v tom na turnajích.
Ty to máš ve skříni, takže to nosíš nejčastěji.
Jo.
Jak vypadám?
Super.
Jo.
- Sedí perfektně. - Jo.
- Není ti v tom vedro? - Pořád.
Jo, hrozně.
Ale sypu si tam dětskej pudr. Pak to vydrží svěží.
- Chceš to zapnout? - Jo, můžeš.
Tak.
- Dobrý? - Jo.
Tak jo.
Nasadím ti hlavu.
- Můžeš. - Fajn.
Díky.
Tady máš.
Tak. To je ono.
Opatrně. Není z toho moc vidět.
- Promiň! - V pohodě. Není ti nic?
- Ne, dobrý. - Tak jo.
Promiň.
Netušil jsem, jak hezkej v tom kostýmu jsem.
Vypadáš roztomile.
Neslyším tě.
Devon!
- Musíš vzít Alexe domů. - Něco si vzal.
Cože?
Alexi.
- Jsi v pohodě? - Devon…
Co se děje? Co sis vzal?
Celeste mi dala éčko.
Děláš si prdel?
Běž, postarám se o něj.
To je ono. Vyzvracej to.
Vyhoď to ze sebe.
To je ono.
Chápu. Jsi Pán tygrů.
Hej!
Tys dala bráchovi éčko?
- Co? - Zblil se z toho!
Seš normální?
- Myslíš, že jsem ho zdrogovala? - Jo, myslím.
Tak to je úlet. Prej se mu motala hlava, tak jsem mu dala Kinedryl.
- S tím éčkem jsem lhala, aby to spolkl. - Devon má jenom nervy.
- Nepleť se do toho. - No jo, Ježiši.
Do prdele. Ahoj, zlato. Ještě jsem na párty.
Já nevím. Dvacet kluků.
Proč jsi naštvanej?
Doufám, že víš, že jsem tvýho bráchu hlídala,
zatímco ty jsi dělala…
Nevím co, ty vole. Tohle.
To je už podruhý, co jsem zachránila někoho z tvý rodiny.
Možná bys mi mohla poděkovat.
Dík.
No, to je fuk.
Do pytle, to byl nepříjemnej rozhovor.
Dala mu teda Kinedryl, nebo ho fakt zdrogovala?
Omáčka je uvnitř.
Díky, sexy robůtku.
Já jsem ale gay.
Tak požádala Devon konečně o změnu pokoje?
To nemohla.
Měla dvě letenky do Panamy, co nešly stornovat.
- Do prdele! - Bože.
Další na řadě je Carter G.
Bude zpívat písničku „drivers license“.
No teda. Zabiják nálady.
- Můžeš, Cartere. - Díky.
Devon!
Ten to fakt prožívá.
Jo.
Chci s tebou mluvit.
Povídej.
Ten večer, kdy přijel tvůj brácha na návštěvu,
se mi svěřil, že je gay.
- Co? - Bylo to sladký.
Vyprávěl mi o jednom klukovi,
Peterovi Kuplowském, do kterýho je zamilovanej.
- No teda. Peter je jeho nejlepší kámoš. - Jo, říkal mi.
Jenom jsem ti to chtěla říct.
Děkuju ti.
Mimochodem,
pořád mi dlužíš ty dva tisíce za hotel a letenky.
Dlužím tvýmu tátovi.
A teď ty peníze samozřejmě nemám.
Takže víš co?
Děkuju, žes mi to tak hezky připomněla.
- Ty se na mě zlobíš? - Proberem to později.
Zajdu pro pití.
Děsí mě, jak jsem střízlivá.
Ale na drinky prachy máš.
MICHAEL JSI TO TY?
V bazénu je asi sto kluků.
To jako fakt chceš, abych je všechny vyhodila?
Co tu děláš? Myslela jsem, že máš pohovory.
Řekl jsem si: „Kašlu na to. Mám poslední jarní prázdniny.“
A neodolal jsem 14hodinový cestě s nejhorším řidičem na světě.
Drž hubu, ty citlivko. Usnul jsem jenom dvakrát.
Nemůžu ho pustit za volant.
Jasně.
Budeš tady?
Nevím. Uvidím, kam mě noc zavede.
Další na řadě je Devon W.
Devon W.
Tyjo, ty ses přihlásila?
Ne, to bude omyl.
Devon Weiszová z Waltonu. Devon Weiszová.
- Asi tě někdo přihlásil. - Devon Weiszová.
Hej, to je ona!
- Nechte toho. Ne. - No tak, Devon.
Já nechci!
To není nutný. Kluci!
Jo! Potlesk pro Devon W. Do toho, Devon.
- Já se nepřihlásila. - Už jsi tu, tak zpívej.
Já tu písničku neumím.
Text máš před sebou.
Povzbuďte ji, lidi! No tak.
Pojď, Devon.
Jo!
Povzbuďte ji!
Není to ta, co ti nakopla kozy?
Ještě teď to bolí.
Miluju tě!
Jó, Devon!
To je pecka!
Devon W!
MICHAEL KAM JSI ZMIZELA?
Jak jsi věděl, že jsem tady?
Mám tě v apce Find My Friends, ty trdlo.
- Pojď sem. - Ahoj.
To nic.
Ten její brácha je skvělej.
Jo. Štve mě, že můj brácha je na holky.
To jo. Moje ségra je lesba, ale to není tak dobrý.
Teď se celej život budu muset dívat na to blbý tetování
a říkat si, jak ji nenávidím.
A stálo mě 400 dolarů!
Vlastně 800. Musela jsem zaplatit i za tu čubku.
Jo, táta tě zabije. A navíc to vypadá, že tam máš infekci.
Já vím!
- Jdu k pokladně. - Dobře. Počkám venku.
Občanku, zlato.
Prosím.
Adresa?
Crestview Road 126, Stamford, Connecticut.
To se máš.
Ségra si vzala nějakýho boháče ze Stamfordu.
Teď si myslí, že sere fialky.
Z „hnusný části Stamfordu“?
A to si může dovolit tři sta kérek,
ale nemůže mi vrátit prachy?
To si děláš srandu.
Ať jde do píči.
Bože, to je taková lhářka.
Proč si lidi myslej, že mi můžou nakecat, co chtěj?
- To není tvoje chyba. - Ale po čase mi to tak začíná připadat.
Na základce jsem doufala, že střední bude lepší.
A na střední, že vejška bude lepší.
Nikdy to nebude lepší. Nikdy.
Jsem gay.
Co?
Ale nic.
Jenom jsem ti chtěl říct, že jsem si docela jistej, že jsem gay.
Aha.
Díky, žes mi to řekl.
Jo.
Je fajn se vyoutovat a jíst při tom Taco Bell. Tak to má být.
Jenom doufám, že na mě kvůli tomu nezměníš názor.
Žertuješ?
Ne, je to skvělý.
- Mimochodem jsi zase můj nejlepší kámoš. - Všichni přilezou zpátky.
Jo, to jo.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Co uděláme s Celeste?
Myslíš, že když jsem gay,
a gayové jsou pomstychtivý svině, budu vědět, co dělat?
Tak to máš pravdu.
Svrhnete-li mě a mého koně,
nebude to známka stejné nesnášenlivosti, z jaké mě obviňujete?
Íhahahá! Mě do toho netahej.
Ty jedna konfederační socho, my tě na kampusu nechceme.
Máš to spočítaný.
Ne!
- To mě kurva poser. - Konečně jsem zemřel!
Moc pěkné. Dramatické, přehnané.
Jen dodám, že ta socha není konfederační.
Byl to první zdejší trenér lakrosu.
A prostě měl koně.
- Každopádně je mi ctí… - Hodně štěstí, Devon.
- A nemluv moc rychle. - Jsem v pohodě. Dík.
Prosím o potlesk pro Devon Weiszovou.
- Bylo to skvělý. - Dobře ty.
Děkuji, paní profesorko.
Tahle soutěž má pomoct studentům řešit problémy v každodenním životě.
Když přemýšlím, co je pro prváky nejtěžší,
není to náročné studium
ani vyvažování mezi prací a zábavou,
ale snaha vycházet s mizernejma spolubydlícíma.
Ale projektování nabízí řešení.
Běžný dvoulůžkový pokoj na koleji má velikost 15,8 m².
Docela malý.
A může se zdát ještě menší, když ho sdílíte s totální sociopatkou.
To je moje spolubydlící Celeste.
Neměla jsem říkat pravý jméno? Pardon.
Nevzala jsem si prášky, tak jsem mimo.
Tahle panenka jsem já.
Jestli vypadá traumatizovaně, tak to proto, že jsem.
Na koleji jsou skříně vedle sebe, takže moc soukromí nemáte.
„Koukněte na to oblečení, co není moje.
Nemůžu se dočkat, až si ho vezmu bez dovolení.“
Děkuju bráchovi Alexovi,
který vzadu v kabině dabuje Celeste.
Kdyby byla skříňka zvedací,
už by se tam ta nenechavá kleptomanka tak snadno nedostala.
„Fňuk, já tam nedosáhnu.
Chci si vzít tvoji podprdu a kalhotky.“
A nyní se podívejme na typické uspořádání postelí.
Kdo někdy načapal spolubydlící, jak ve vaší posteli baští sváču?
Jo.
Já jednou načapala spolubydlící,
jak v mojí posteli někdo baštil ji.
Tys to dělala v její posteli?
Instalací sklápěcích postelí zvětšíme obytný prostor
a pro Celeste bude o dost těžší šukat s malým svaloušem,
zatímco jí píšu eseje.
„Béé.
Ochutnej tu kombuchu.“
Proč ta panenka Celeste vypadá jako já?
Tyhle vylepšení zatím měly přínos jen pro mě.
Tak jsem si položila otázku:
„Co potřebuje Celeste?“
Má to těžké,
protože začínala od nuly, když vyrůstala v tomhle domě.
Děláš si kozy?
Představuji vám
zvukotěsnou příčku.
Teď už nebudu muset poslouchat lži, že Celestin táta je školník,
když je ve skutečnosti generální ředitel Staples.
No ty vole.
Staples? Tý restaurace?
Chceš mi říct, že je protekční spratek?
- Fuj! - Jo.
A ještě něco.
Jen na Celestinu stranu.
Světýlka s fotkama z polaroidu.
- Jako máme my. To okoukala… - Jo.
Děkuji za pozornost. Ať žije architektura!
A mimochodem, asistenti by neměli využívat kontaktní formuláře jako seznamku.
Devon!
To bylo šílený. V dobrým slova smyslu.
Díky.
Kdes vzala ten pidi nábytek?
Vyrobili jsme ho s bráchou.
- Zvládneš to tam s ní? - Jo.
Tak zatím.
ALEX ZMEŠKANÉ VIDEOHOVORY
Volal jsem ti snad patnáctkrát!
Co se děje?
PŮJDEŠ SE MNOU NA PLES, PETERE KUPLOWSKÝ? TVŮJ ALEX WEISZ
- Nechápu. Tos udělal ty? - Ne, ty vole.
Můžeš prosím přijet domů?
Odpoledne mám zkoušku, ale pak se hned sbalím a přijedu.
Mrzí mě to, Alexi.
Ještě jsem nebyl připravenej.
Napětí a deformace.
„Napětí je vnitřní síla působící na jednotku plochy.“
Já to nechápu.
Nikdy neřekla ani slovo.
Místo toho udělala prezentaci před celou školou,
jaká jsem hrozná spolubydlící.
Bylo to ponižující.
Chápu, jak to pro tebe musí být těžké…
A to všechno jenom proto, že se jí líbil kluk, co chtěl mě.
Já za to nemůžu.
Pojď sem.
Co sakra děláš?
Devon…
- Je to jenom dočasný řešení. - Ty tu bydlíš?
To je dobrý.
Zvládnu to.
Co chceš, Devon?
Tys byla dneska u bráchy ve škole?
Počkej, z čeho mě zas obviňuješ?
Ukaž tu tašku.
To ne…
Hele…
Tys mi ukradla máminy misky?
Kristepane, Devon. Co s těma hnusnejma miskama furt máš?
Máma je marná.
Hele, holky, tak se uklidníme, jo?
- Klídek. - Neser se mi do rodiny!
- No… - Potřebuješ pomoc.
Řekni si papínkovi o novýho terapeuta.
Ne! Zklidníme se.
Jdeme.
To ty…
seš rozmazlená!
Ty bydlíš v baráku za 20 mega! Našla jsem ho na netu! Má i výtah!
Bezva. Šikula.
Máte skvělý argumenty, ale to házení miskama je kurva nebezpečný!
Asi mám střep v oku.
Vždyť jsme byly kámošky!
Kámošky?
Líbala ses s klukem, co se mi líbil!
Myslíš, že jsme se jenom líbali?
Ne. Ojela jsem ho.
Šukali jsme o jarních prázdninách.
Šukali jsme o vánočních prázdninách.
Když jsi za ním přišla do kanclu, aby s tebou šel ven, byla jsem pod stolem.
Protože jsme se zrovna šukali.
Takže tak.
Seš nechutná.
Hele, kvůli šukání se nebudeme urážet.
Nelíbila ses mu. Smiř se s tím.
Vypadáš totiž
jako malá ségra.
Hej! Na to nemáš licenci!
Ne!
Klídek, holky.
Moje plakáty!
Seš hasička, ne? Tak to uhas.
- To jsou emoce. - Jebe ti?
Krucifix.
Musím to uhasit.
Musíme vypadnout!
Hoří! Holky, utíkejte!
Hoří, kurva!
Panebože!
To je moje!
No a?
Dělejte!
Devon! Promluvme si.
- Dobře! Chceš mluvit, tak mluv! - Jo.
Proč jsi lhala, že seš chudá?
Když jsi bohatá, lidi si myslí, že máš bezva život.
Jenže já nemám bezva život. Moje máma má Alzheimera.
A táta si vzal holku o dva roky starší než já.
A tys mi celej rok
v jednom kuse předhazovala tu tvoji zasranou dokonalou rodinu!
Mohlas mi to říct a já bych tě podržela,
protože od toho jsou kámošky, ty zkurvená psychopatko!
Nechte toho! Musíme se evakuovat.
Drž hubu, Olivie!
- Co jsem udělala? - Neumíš číst situaci.
Vždyť tu hoří!
Jo, vem si svýho plyšáčka. Nejradši bych mu urvala hlavu!
Přestaň!
Dej mi ho!
Naval ho!
Naval mýho lenochoda!
A s lítostí vám musím říct, že takhle Devon zabila Celeste.
- Co? - Ne!
Dělám si srandu. Ale tu kolej Devon podpálila.
Opatrně. Jsi v pořádku? Není to moc těsné?
Hele, co je to za chlapa a proč na tebe sahá?
To je hasič!
Už se fakt rozejděte, prosím vás. Okamžitě.
Veřejně vyoutovala mého syna na střední.
Celou dobu jsme tušili, že je gay, ale tohle se neslušelo.
A taky mi dluží dva tisíce dolarů.
To je teď fuk, Briane.
Dva tisíce dolarů. Chci, ať je to v záznamu.
Nic jsi… Na nic neodpovídej. Nic neudělala. Hlavní je…
Nic neříkej.
Je nevinná. Nikdy by nic neprovedla.
PAPRNCTV
Jako na USC.
- Tu nesmíte parkovat. - Můžu.
Celeste!
Promiň, že jdeme pozdě. Trvalo nám sehnat právníky.
Jsme tak rádi, že jsi v pořádku.
Díky, Katie.
Johne, má pořád hlad.
- Můžu ho jít nakrmit do auta? - Jo, klidně.
Řekls to mámě?
Ne. Proč asi?
Na jakou další školu chceš jít?
Tahle lehla popelem.
Nepotřebuju do další školy. Potřebuju na léčení.
Mám PTSD.
Tys chytla pohlavní nemoc?
Tyjo.
Jo, to mělo grády.
A tohle
je kouzlo dobrýho vypravěče, přátelé.
Tak. A teď odsud zmizte.
To je konec?
To je konec.
Tak jo, no.
Hele, promiň, že jsem ti řekla, že smrdíš jako italskej sendvič.
Ty promiň, že jsem tě natočila, jak spíš.
Díky.
- Chybí mi, jak jsme se měly rády. - Jo.
- Pa, Melisso. - Pa, Melisso.
Ty seš ňuník.
Díky, doktorko Schillingová.
Bylo to bezva.
- Hodně ozdravný. - Ráda jsem pomohla.
Jak dopadla Celeste?
No,
vyhodili ji ještě ze dvou dalších škol
a táta ji odřízl od peněz.
A teď…
To je prdel.
Ty vole, to seš ty!
Ty makáš ve Staples?
Tak to je prdel!
Ty kráso!
Makáš ve Staples!
- Makáš ve Staples! - Drž hubu!
Karma je svině!
Škoda, že to pro Devon nedopadlo líp.
To teda jo.
To je na prd.
Co s ní pak bylo?
Měla novou spolubydlící.
Tak jo, Weiszová. Tahle je tvoje.
Příjemnej dvouměsíční pobyt.
Pěkně.
Čerstvý maso.
Jak se jmenuješ?
Mlátička.
Z takovejch čubek jako ty dělám fašírku.
Tak jo,
ujasníme si pár věcí.
Zaprvý, nešahej na mý věci.
Zadruhý, neber mi oblečení.
Zatřetí, nešukej mi v posteli.
Jestli to dodržíš,
nezapálím tě, když budeš spát.
Dělala jsem si srandu.
Ty vole!
Jenom klídek, kočko.
Jsem Louise.
Vítej v lapáku.
Mám tu malej chlaďák s občerstvením.
Dáš si minerálku?
Ne, děkuju.
Dobře.
Máš rodinu?
Mám bráchu.
Nedávno se přiznal.
Že něco spáchal?
Že je gay.
Ty kráso!
To se mu muselo pěkně ulevit.
Asi jo.
Tak to jo. Odkud seš?
- Montclair, New Jersey. - Montclair?
V Montclairu jsem vykradla čtyři klenotnictví.
- Tos byla ty? - To jsem byla já!
- Tyjo! - Slyšelas o mně?
Jo, slyšela!
Cejtím se slavná. Ježiši.
Přesně kvůli tomu…
- To mě poser! Ony se mají rády? - Cože?
Jo, je to roztomilý.
A co bylo s ostatníma?
Jste zvědavý, jak dopadli všichni ostatní?
- Jo! - Ne asi!
Jak myslíte.
MICHAEL SE PŘESTĚHOVAL NA STATEN ISLAND
A OTEVŘEL SI ŠPANĚLSKOU RESTAURACI.
TA PO PŮLROCE ZAVŘELA, KDYŽ RECENZENT Z NEW YORK TIMES NAPSAL:
„TA PAELLA CHUTNÁ JAKO KUPA HOVEN.“
NAVÍC VE 25 LETECH ZPLEŠATĚL.
KVŮLI SESTŘINĚ ZKUŠENOSTI ALEX NA VYSOKOU NEŠEL.
TEĎ MÁ ÚSPĚŠNÝ PODCAST O POŘADU DRAG RACE SE SVÝM SNOUBENCEM… PETEREM KUPLOWSKÝM.
GEORGE SE STAL NEJPLODNĚJŠÍM DÁRCEM SPERMATU V USA.
NYNÍ JE OTCEM 13 000 DĚTÍ.
VŠECHNY UMĚJÍ FLIKOVAT.
GAY ROBOT JE VE SPOKOJENÉM VZTAHU S PANSEXUÁLNÍM ROBOTICKÝM VYSAVAČEM.
DEVON A LOUISE BYLY PŘEDČASNĚ PROPUŠTĚNY Z VĚZENÍ ZA DOBRÉ CHOVÁNÍ
A ZALOŽILY SPOLU NEJRYCHLEJI ROSTOUCÍ ARCHITEKTONICKOU FIRMU NA MANHATTANU.
JSOU Z NICH OPRAVDOVÉ NEJLEPŠÍ KAMARÁDKY NA CELÝ ŽIVOT.
Z LAPÁKU DO LUXUSNÍHO BEJVÁKU
Překlad titulků: Michal Herman