Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫לשמור על הקצב, בנות. קדימה.‬
‫מה? לא.‬
‫אוגוסט!‬
‫אוגוסט, מה את עושה?‬
‫פסיכית אחת!‬
‫תתעוררי, לונה. את לא יכולה‬ ‫לקרוא לאנשים פסיכים יותר.‬
‫את זורקת את הדברים שלי מהחלון!‬
‫זאת ההגדרה המילונית של פסיכית!‬
‫צילמת אותי בזמן שישנתי!‬
‫כדי להראות לך כמה חזק את נוחרת!‬
‫יש לך דום נשימה בשינה!‬
‫זה לא יותר גרוע מזה שאת משאירה‬ ‫פדים עם דם בפח האשפה הפתוח שלנו.‬
‫כל החדר שלנו מסריח כמו סנדוויץ' איטלקי!‬
‫אוגוסט!‬
‫לא, הכול חוץ מהסיר!‬
‫את משתמשת בו יותר ממני.‬
‫ואפילו לא מבקשת רשות!‬
‫תפסיקי!‬
‫משלוח מ"צ'יפוטלה" בשביל סטיב.‬
‫בנות! למשרד שלי. עכשיו!‬
‫- שותפות -‬
‫- ד"ר שילינג, דיקנית -‬
‫אלוהים, את מגעילה!‬ ‫-ואת זבל!‬
‫את כלבה חנפנית!‬
‫אני רוצה שהיא תעבור!‬
‫מספיק!‬
‫בנות, כשעברתן לגור ביחד בתחילת השנה,‬
‫הייתן בלתי נפרדות, זוכרות?‬
‫זה הצליח. ביליתן יחד. צחקתן. חגגתן.‬
‫אבל זה היה לפני שגיליתי שהיא איומה.‬
‫אין לך שום תכונה טובה! בבקשה.‬ ‫-אלוהים!‬
‫היי, בנות. אנחנו באוקטובר.‬
‫יש לפניכן עוד שנה שלמה, בסדר?‬
‫אם לא תלמדו לחיות יחד‬ ‫בחדר המעונות הזעיר הזה,‬
‫המצב יסלים ויהיה רע מאוד.‬
‫איך יהיה רע יותר? אני בגיהינום.‬ ‫-אין רע יותר ממנה.‬
‫היא מעצבנת.‬ ‫-אני בגיהינום.‬
‫שתינו בגיהינום!‬
‫אלוהים. תסמכו עליי.‬
‫ראיתי את זה.‬ ‫-אני שונאת אותך.‬
‫תסתמי.‬ ‫-תסתמי את.‬
‫זה יכול להיות הרבה יותר גרוע.‬
‫תסתמי את הפה!‬ ‫-תסתמי את!‬
‫הכול התחיל עם סטודנטית שהייתה…‬
‫איך אתאר אותה תוך שמירה על מקצוענות?‬
‫היא הייתה חרוצה, אבל די נמושה.‬
‫קבלו את מצטיינת המחזור, רבקה אנדרסון.‬
‫רגע, זאת לא היא.‬
‫זאת היא.‬
‫לא חשבתם שהיא המצטיינת, נכון?‬
‫כלומר, דבון הייתה חכמה,‬ ‫ואנשים תמיד שמחו לראות אותה,‬
‫אבל הם גם לא שמו לב כשהיא לא הייתה בסביבה.‬
‫בשבילי, בית הספר היה יותר‬ ‫מהשיעורים, משחקי הפוטבול,‬
‫וכמובן, ארוחת הצהריים‬ ‫הכי פחות אהובה על כולם.‬
‫כאילו, למה בייגל טאקו?‬
‫תקפצי לי.‬
‫מה שאזכור הכי הרבה…‬
‫זה את החברות שרכשתי כאן.‬
‫חברויות שאנצור בלבי כל חיי.‬
‫ובמילותיו של הנואם הגדול ביותר של זמננו,‬
‫"איזה מזל יש לי שזכיתי במשהו‬ ‫שקשה כל כך להיפרד ממנו."‬
‫את זה אמר…‬
‫פו הדוב.‬
‫אני רואה אותך! היי, חומד!‬
‫היית הכי טובה.‬ ‫-היי.‬
‫רוצה שנצלם אותך עם מישהו?‬
‫לא. הצטלמתי מספיק לפני הטקס.‬
‫בסדר.‬ ‫-בטוחה? ה"סנאפצ'ט" שלך נראה די בודד.‬
‫זה חמוד.‬ ‫-כן.‬
‫זה. והאחרון הוא…‬ ‫-זה די אותו דבר.‬
‫תניח לזה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו נראות מעולה.‬
‫אני רואה את החברות שלי, אז…‬
‫בואו נלך להגיד שלום.‬ ‫-לא. אלוהים. ניפגש ליד המכונית.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר, ביי.‬
‫היי, בלה, אלה, אמה, אווה.‬ ‫-דבון, תצטרפי.‬
‫בטח.‬
‫אכפת לך שנצטלם רק ארבעתנו?‬
‫כן.‬
‫כן. בטח.‬
‫תודה.‬
‫זה די אכזרי.‬ ‫-דבון, חכי.‬
‫כן.‬
‫אנחנו חייבות להוסיף דמות כבוד חמישית.‬
‫סניור מייקלס!‬
‫רק את הצד הטוב שלי.‬
‫את מוכנה לצלם?‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫עכשיו לכו על מופקרות.‬
‫פוזה, זווית, ישבן.‬
‫תוכלי להרים קצת, חומד? מצטער. אני בן 40.‬
‫חומד, רוצה תה?‬ ‫-כן, חומד, זמן לישון.‬
‫היי. מה קורה?‬
‫המסיבה של אמה מתחילה בעשר. כבר 9:45.‬
‫כן. אני לא הולכת.‬
‫את מסורקת ומאופרת.‬ ‫נראה שבשלב מסוים התכוונת ללכת.‬
‫עכשיו אני בטרנינג‬ ‫אז אני לא יכולה לצאת מהבית.‬
‫נכון. זה הגיוני.‬
‫זה באמת הגיוני. מה אנחנו מבשלים פה?‬
‫זה לא בשבילך. אכלת כבר.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני רק סקרן מה כל כך טעים‬
‫שמונע מהבת שלנו ללכת למסיבה.‬ ‫-הרופא אמר. כולסטרול.‬
‫חומד, את בטוחה שאת לא רוצה ללכת?‬ ‫נראה לי שזה ערב ממש חשוב.‬
‫כן, התיכון היה בזבוז.‬ ‫אני אמצא חברות בקולג'.‬
‫כן, אבל את אוהבת את החברות שלך.‬
‫אלה, אמה, חוקן, אנמית.‬
‫אלו לא השמות.‬
‫אמה הזמינה אותך למסיבה שלה, לא?‬
‫היא הזמינה אותי למסיבה‬ ‫שכל הבוגרים הוזמנו אליה.‬
‫אבל אחרי זה, כולם הולכים לאפטר פארטי‬
‫עם החברים האמיתיים שלהם.‬
‫בלה עושה מסיבת פיג'מות,‬ ‫ולא קיבלתי הזמנה, בסדר?‬
‫טוב, כי הן ייקחו קטמין‬ ‫וחומרי הרדמה לסוסים כדי לחגוג.‬
‫הן לא רצו לעשות את זה מולך‬ ‫כי את טובה יותר.‬
‫מבריזה מהמסיבה, מה?‬
‫כל הכבוד. שילכו להזדיין.‬
‫כן, שיזדיינו בתחת.‬
‫אני שמח שלא למדתי את השמות שלהן,‬ ‫כוסיות מטומטמות.‬
‫מה לעזאזל עובר עליך?‬ ‫-אבא!‬
‫מה?‬
‫אל תגיד את זה!‬ ‫-כמו שאמרת…‬
‫שמישהו יביא לאבא קטמין. הוא מתחרפן.‬
‫אולי כולנו צריכים קטמין.‬
‫אז מתי ימי ההיכרות שלך?‬
‫עוד שבועיים.‬
‫טוב. בקרוב.‬ ‫-כן.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫אם מדובר בהיכרות לוולטון,‬
‫למה זה ביער?‬
‫בטח כי זה למטרות גיבוש, לא לימודים.‬
‫טוב, את חובבת טבע, אז זה יהיה מעולה.‬
‫אני רק שמחה להתחיל מחדש.‬
‫כן. לגמרי.‬
‫אני לא צריכה מיליון חברים בבית הספר.‬
‫אני רק רוצה חברה אחת טובה, מבין?‬
‫אחותי, אני החבר הכי טוב שלך.‬
‫התכוונתי מחוץ לבית הזה.‬
‫רק תנסי לא ללחוץ יותר מדי.‬
‫אנשים קולטים נואשות.‬
‫נכון שזה פתטי?‬
‫אני נוסעת לקולג'‬ ‫ומעולם לא הייתה לי חברה הכי טובה.‬
‫זה פחות פתטי מלראות אותך‬ ‫מעמידה פנים שאת מעשנת ג'וינט.‬
‫מה? אני…‬
‫אני עושה את זה.‬ ‫-לא יודע.‬
‫צריך לשאוף פנימה כדי להרגיש.‬ ‫-אני לא צוחקת. אני כן.‬
‫הרגשתי את זה. אני נשבעת.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מרגישה משהו.‬
‫כן?‬ ‫-לא שום דבר.‬
‫זה טוב.‬
‫היי, חבר'ה. אני אלי.‬
‫ברוכים הבאים לימי ההיכרות.‬
‫תזכרו שהמטרה היא ליהנות ולהכיר זה את זה.‬
‫המומחה היחיד כאן היום‬ ‫הוא המדריך שלכם, גוס.‬
‫מה קורה, כולם? תודה, אלי.‬
‫גוס! זה אני. לא למדתי בוולטון‬ ‫כי לא היה לי כסף לזה.‬
‫אני עובד כאן. בואו נתחיל.‬
‫כשתהיו על החבלים, יהיה לכם דחף,‬
‫רצון לגעת במוט.‬
‫אל תעשו את זה. אל תגעו במוט המתכת.‬
‫אני אומר לכם, אתם תחתכו לעצמכם את היד.‬
‫בסדר? כמו ב"יעד סופי".‬
‫תזכרו גם שיש לכם רתמה, טוב?‬
‫אבל תעמידו פנים שאין רתמה,‬
‫כי גם עם רתמה, הנפילה לא נעימה, אחי.‬
‫עוד לא נהרגו לנו כאן.‬
‫הייתה אחת שנהפכה לצמח,‬ ‫אבל עכשיו היא במצב רוח טוב.‬
‫מותר לעשן פה,‬
‫ומותר לשתות כל עוד חולקים עם גוס, מותק.‬
‫גוס פתוח. שאלות?‬ ‫-סליחה על האיחור.‬
‫את חלק מהקבוצה הזאת?‬
‫כן.‬ ‫-פספסת את כל הנאום, אחות.‬
‫אני אסתדר.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫גוס.‬
‫זה קורע.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫סלסט.‬
‫זה קורע!‬
‫כל סטודנט שנה א' יודע‬ ‫שחייבים לרכוש חברים ביום ההיכרות.‬
‫דבון הייתה נחושה למצוא את הדבר‬ ‫שהיא רצתה יותר מכול,‬
‫חברה הכי טובה בקולג'.‬
‫אנשים יוצאים הערב, או מה הקטע?‬
‫מישהי פתחה קבוצת סנאפ.‬
‫אני יכולה להוסיף אותך.‬ ‫-אפשר גם?‬
‫אבל ככל שדבון השתדלה יותר…‬
‫כן, בטח.‬
‫טוב, אמצא אותך אחר כך.‬
‫היא רק נראתה נואשת יותר.‬
‫היא הבהילה אותי נורא.‬
‫ככל שהיום התקדם,‬
‫דבון הייתה משוכנעת‬ ‫שהיא תהיה כמו שהייתה בתיכון,‬
‫נערה בלי חברים.‬
‫אוי, לא!‬
‫היי, נסי להחזיק בדבר הזה.‬
‫בסדר, תודה.‬
‫היי! אלוהים!‬
‫מה הקטע?!‬
‫אחי, יש לך מוח?‬
‫אהבתי את הקעקועים.‬
‫קפוץ לי!‬
‫בחיי, אחי.‬
‫קדימה!‬
‫מה יש, כוכבת? את פוחדת? את נראית מפוחדת.‬
‫אתה נראה כמו אחד שאיבד משמורת.‬
‫זה קורע!‬
‫אני לא נשוי בכלל.‬
‫סליחה, אפשר לעשות את זה יותר לאט?‬
‫לא. אז כשאני נותן לך אור ירוק,‬
‫את יורדת ומתחילה להחליק.‬
‫טוב, אז עכשיו.‬
‫לא!‬ ‫-מה הייתי אמורה לעשות?‬
‫אלוהים! אני לא יודעת מה…‬
‫זהירות!‬
‫בעטת לי בציצי!‬
‫סליחה!‬
‫הילדה הזאת צריכה גלגלי עזר.‬
‫בסדר, כולם!‬
‫- היכרות שנה ראשונה -‬
‫חבר'ה!‬
‫טוב. היי! עיניים לכאן!‬
‫היי.‬
‫עכשיו נתחלק לזוגות למשחק "חפש את המטמון".‬
‫הצוות המנצח יקבל‬ ‫את הקפוצ'ונים המגניבים האלו.‬
‫כן, מלהיב מאוד. אז תבחרו בן זוג בחוכמה.‬
‫אני איהנה מזה. מה איתך?‬
‫מי שאין לו בן זוג, יכול להיות איתי,‬
‫ואני אקטר על מערכת היחסים הפתוחה שלי.‬
‫רוצה להיות ביחד?‬
‫רק שתדעי, אני גרועה ב"חפש את המטמון".‬
‫צילמתי.‬
‫"צלמו מישהו מוריד שערות וקבלו חמש נקודות".‬
‫כן, לא אעשה את זה.‬
‫כן. לא, 80 אלף דולר בשנה‬ ‫והם לא יכלו לתת לנו את הקפוצ'ונים?‬
‫מאיפה את?‬
‫מונטקלייר, ניו ג'רזי. את?‬
‫סטמפורד, קונטיקט. אבל מהאזור העני.‬
‫לא חשוב. זה חישל אותי.‬ ‫מה יהיה החוג הראשי שלך?‬
‫עיצוב אדריכלי,‬ ‫אולי עם חוג משני בניהול בנייה.‬
‫גם אני.‬
‫באמת?‬
‫אלוהים לא. אני אלמד קניינות אופנה‬ ‫או תקשורת, נראה לי.‬
‫לא יודעת. מה שיותר קל.‬
‫אני הראשונה במשפחה שלי שהולכת לקולג',‬
‫אז הרף ממש נמוך.‬
‫ואו, זה עניין גדול. את צריכה להתגאות.‬
‫סליחה, כשאמרתי שאת צריכה להתגאות,‬
‫לא התכוונתי להגיד מה את אמורה להיות.‬
‫אני בטוחה שאת מרגישה גאה בלי שאגיד לך…‬
‫תפסיקי לדאוג.‬
‫אם יש דבר אחד שאת צריכה לדעת עליי,‬ ‫זה שאני לא שמה קצוץ.‬
‫ד"ר שילינג, את יודעת‬ ‫שאנשים שאומרים שהם לא שמים קצוץ‬
‫הם אלו ששמים הכי הרבה.‬
‫לא, סלסט באמת לא שמה קצוץ.‬
‫אפשר להרים אותה?‬
‫מליסה המתוקה שלי. בטח שאפשר.‬
‫היי, מתוקה. את כל כך חמודה.‬
‫תפסיקי לדבר כמו תינוקת‬
‫ותני לגברת לסיים את הסיפור.‬
‫יש לי צביעת גבות בארבע.‬ ‫-כל כך גסה.‬
‫טוב, צביעת גבות בארבע, כבוד.‬
‫אולי כדאי גם למרוט אותן קצת.‬
‫למרות שההיכרות נמשכה רק כמה ימים,‬
‫אפשר היה לחשוב שדבון וסלסט‬ ‫היו החברות הכי טובות במשך שנים.‬
‫הן שטו ביחד, קלעו צמות צרפתיות זו לזו.‬
‫הייתה שם המון אינטימיות נשית,‬
‫ממש כמו בסרט לסביות תקופתי.‬
‫רגע, הן היו לסביות?‬
‫לא.‬ ‫-משעמם.‬
‫אבל בבוקר האחרון של ההיכרות,‬
‫דבון החליטה לשאול את השאלה הגדולה.‬
‫היי.‬
‫את צריכה טרמפ?‬
‫לא, ההורים שלי יבואו לאסוף אותי.‬
‫ילדה של אימא ואבא.‬ ‫-כן.‬
‫חמוד.‬
‫רציתי לשאול אותך אתמול בלילה,‬ ‫ואז חשבתי, "אל תהיי נואשת".‬
‫דרך אגב, אני לא משתמשת‬ ‫במילה הזאת, "נואשת".‬
‫דבון, די. הכול טוב.‬
‫בסדר…‬
‫רוצה להיות השותפה שלי לחדר?‬
‫יש לי דיור למצטיינים, אז זה בבניין הראשי,‬
‫ויהיה לנו חדר רחצה משלנו.‬
‫כן.‬
‫בסדר. יש! אלוהים.‬
‫אסמס לך וכל זה.‬
‫נוכל להחליט מי רוצה איזה צד.‬ ‫יש לי מיני מקרר.‬
‫הוא של אבא שלי, אבל אימא שלי‬ ‫אמרה שאני יכולה לקחת אותו.‬
‫זה מגניב.‬ ‫-כן.‬
‫רק שתדעי, אני לא מחפשת סתם שותפה לחדר.‬
‫אני רוצה מישהי שתהיה לצדי תמיד.‬
‫היו לי חברים מזויפים בעבר,‬ ‫ואני לא צריכה את זה.‬
‫יודעת מה אני צריכה?‬
‫מישהי שתעזור לי להעלים גופה.‬
‫תעשי את זה, דבון?‬
‫אני אביא סיד, נייר דבק, מסורים ומעילי גשם.‬
‫בדיוק, פריקית נואשת שכמוך.‬
‫כן, נואשת.‬
‫היי, סלסט. רציתי לשאול…‬ ‫-יש לי שותפה כבר.‬
‫טוב, בסדר. ביי.‬ ‫-ביי. ביפ-ביפ.‬
‫ביי, דב.‬ ‫-ביי.‬
‫שבועיים חלפו מאז שסלסט‬ ‫הסכימה להיות השותפה של דבון.‬
‫בהתחלה, הבנות דיברו כל הזמן,‬
‫אבל לאחרונה, סלסט הפסיקה לסמס.‬
‫בזמן שארזה לקולג', דבון הייתה בלחץ.‬
‫האם סלסט תגיע בכלל?‬
‫- את שם? היום הגדול הגיע! -‬
‫- מחכה כבר לראות אותך -‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫הכנסנו ל"פאמפקין ספייס" את כל הבית.‬
‫הנה המפתחות לרכב‬
‫שהעמסתי לבד, בלי שום עזרה מצדך.‬
‫סליחה.‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה שנסיע אותך?‬
‫נוכל לעזור לך לעצב את החדר.‬
‫לא נראה לי שהורים של מישהו יעשו את זה.‬
‫זה בדיוק מה שכל ההורים האחרים יעשו,‬
‫אבל את הבוסית.‬ ‫-כן.‬
‫דבר אחד אחרון.‬
‫לא, אבא, יש לי את הכסף שהרווחתי בקיץ.‬
‫אני אקח.‬ ‫-עוף מפה.‬
‫זה למקרי חירום. ואלכוהול זה לא מקרה חירום.‬
‫בסדר.‬ ‫-גם לא מאכלי גראס.‬
‫תודה, אבא. אני מעריכה את זה.‬ ‫-בסדר, רק רגע. עוד משהו אחד.‬
‫הנה, ילדה שלי.‬
‫אמא, לא, אני אשבור אותן. הן יפות מדי.‬
‫אם תשברי אותן, תשברי אותן.‬ ‫רק אל תכניסי אותן למיקרוגל.‬
‫יופי, עכשיו אני צריך לארוז מחדש הכול.‬ ‫זה יהיה סיפור.‬
‫את לוקחת את סלופוק.‬
‫כן, ברור.‬ ‫-חמוד.‬
‫אבא, בלי התקפי לב. תן לי לעשות את זה.‬
‫אני מסתדר. רק…‬
‫בסדר.‬
‫- נצפה ב-10:31 -‬
‫אין לי שיעורים במשך שבוע,‬ ‫אז אולי פשוט אשאר כאן.‬
‫ואז אלך בסמסטר הבא או משהו כזה.‬
‫חומד, את בלחץ.‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫כן, אבל מה אם לא אמצא חברים?‬
‫את תמצאי חברים.‬
‫ואם לא, שילכו להזדיין.‬
‫כן, ותני לסלופוק לראות אותך מזיינת אותם.‬
‫מיותר.‬ ‫-אל תעשה את זה!‬
‫מה? הוא סוטה.‬ ‫-זה ממש דוחה.‬
‫תקשיבו, הוא חבר של המשפחה, אבל הוא סוטה.‬
‫אלוהים.‬
‫רק תיזהר עם זה.‬
‫היי. ברוכה הבאה.‬ ‫-היי.‬
‫אני אקח. אל תדאגי.‬ ‫-בסדר.‬
‫ואו. אתם ממש זריזים.‬
‫אני אתגעגע אליכם.‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫אני לא מאמינה שאנחנו שותפות!‬ ‫-גם אני לא מאמינה!‬
‫מלהיב מאוד!‬
‫היי.‬ ‫-הבהלת אותי.‬
‫יש לנו שירותים ורודים.‬
‫ראית את השירותים?‬
‫אלוהים, יפהפה.‬ ‫-אני יודעת. תראי.‬
‫אלו שירותים ורודים!‬
‫שירותים ורודים!‬
‫- בסקיה -‬
‫כל מה שאת צריכה לדעת עליי‬ ‫מופיע בארבעת הפוסטרים האלה.‬
‫באמת? טוב לדעת.‬
‫אגב, את יכולה לשים מה שבא לך במיני מקרר.‬
‫הוא של שתינו.‬
‫המיני מקרר של אבא שלך.‬
‫מעניין מה עוד אבא יקנה לנו השנה.‬
‫זה יהיה ארמון הקומבוצ'ה שלי.‬
‫הן ממש יפות.‬
‫לא, אמא שלי הכינה אותן.‬
‫רגע, לא, ,תשאירי אותן בחוץ.‬
‫כן, מעולה.‬
‫את יודעת מה היה הסיוט הכי גדול שלי?‬ ‫-מה?‬
‫שתבואי לכאן‬
‫ותתחילי לתלות מאות תמונות פולארויד קטנות.‬
‫את יודעת?‬ ‫-כן, עם האורות המנצנצים.‬
‫כל כך נואש. כאילו, בסדר, יש לך חברים.‬
‫אין צורך במקדש שלם בשבילם בחדר שלך.‬
‫וזאת גם סכנת שרפה.‬
‫טוב, סמוקי הדוב.‬
‫זה ממש נכון.‬
‫אלוהים. איזה כלב מכוער!‬
‫לך תזדיין, גבר.‬
‫זה כל כך מטורף.‬
‫לא ייאמן שחדרת לחלום שלי.‬
‫מתי את הולכת לישון בדרך כלל?‬
‫בסביבות שלוש בבוקר.‬
‫את?‬
‫עכשיו בערך.‬
‫לא עשית עבודה טובה במיוחד‬ ‫כי אני בתוך הבית!‬
‫זה בסדר אם אני אלך לישון עכשיו?‬
‫"אמת או חובה" בגרסת בני הדודים.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-קדימה. תן רוורס, גבר!‬
‫אלוהים! אלוהים אדירים!‬
‫אלוהים…‬
‫מתיחות בבית החולים!‬
‫פאק! מה הקטע? מה הבעיה…?‬
‫הביטו בי אוכל מאה חסילונים וקופץ.‬
‫את מוכנה לכבות את האור?‬
‫כן.‬
‫חשבתם על זה שיש לפחות אדם אחד‬ ‫שמאונן עכשיו?‬
‫טעות שלי.‬ ‫-כן, אבל זה לא מפריע לי…‬
‫אפשר לקבל "כן"?‬ ‫-לילה טוב, דבון.‬
‫שינה נעימה.‬ ‫-שבעה דברים מ"ספורה" שקל לגנוב.‬
‫גזלייטינג זה רע.‬
‫אלא אם מי שאתם עושים לו את זה…‬
‫שבע דקות של קולות מטורפים של חיות.‬
‫ישנת טוב?‬
‫כן, לא רע. מה איתך?‬
‫לא יודעת. נראה לי שנצטרך וילונות אטומים.‬
‫בדיוק אמרתי את זה.‬
‫היי.‬
‫אני אמבר. אני מניחה שאנחנו שכנות.‬
‫סליחה שעשינו רעש אתמול.‬
‫ניסיתי להתקין מדף, ואוליביה…‬
‫אני מתאמנת לאודישנים של הסתיו. אז…‬ ‫-כן.‬
‫אני סלסט. זאת דבון.‬ ‫-היי.‬
‫רוצות לראות את החדר שלנו?‬
‫חמוד.‬
‫אמרתי לך שזה טיפשי.‬ ‫-היי, זה בסדר.‬
‫סליחה.‬ ‫-היי.‬
‫היי. אתם יודעים איך מגיעים לחדר האוכל?‬
‫כן, זה שם. נסגר ב-11:00.‬
‫רגע, מה השעה עכשיו?‬ ‫-10:58.‬
‫שיט. בסדר.‬
‫רוצו!‬
‫בנות, תפסיקו!‬ ‫-אני הולכת!‬
‫אנחנו צריכות בייקון!‬ ‫-אל תיקח את זה!‬
‫תנו לי ביצים.‬
‫תני את הביצים!‬
‫תעזרי לי!‬ ‫-רגע.‬
‫קדימה, בנות.‬
‫השגת את הבייקון?‬
‫נוכל לדבר על ההרשמה?‬
‫כי אני בקדם רפואה,‬
‫ואני צריכה קורס שאוכל להתנתק בו.‬
‫כן, אני חושבת ששמעתי‬ ‫ש"שירה באמריקה" זה קל.‬
‫קל? אני בפנים. בואי נלך על זה.‬
‫אני מתה על משוררים.‬
‫הם תמיד מתאבדים בדרכים הכי מטורפות.‬
‫בסדר.‬ ‫-סלסט, חסרת לנו אתמול בלילה.‬
‫היינו בחדרים של 12 בחורים שונים.‬ ‫זה היה אקראי, אבל כיף.‬
‫מה קורה הערב? נצא?‬
‫לא יודעת. אני צריכה לבדוק‬ ‫עם המנהלת החברתית שלי.‬
‫אנחנו רוצות לצאת?‬
‫כן, אנחנו בטוח יוצאות הערב.‬
‫מה חשבת ללבוש הערב?‬ ‫אני לא יודעת מה יהיה הקטע.‬
‫ללבוש…?‬ ‫-אני יודעת.‬
‫היי, פטרסון, אוכל לחזור אליך?‬ ‫אני עם השותפה שלי.‬
‫בסדר. ביי.‬
‫לא היית חייבת לנתק.‬
‫זה היה רק הפסיכולוג שלי.‬
‫התקרבנו לסיום כבר. הוא הקביים שלי.‬
‫- טיפול (2), אבא -‬
‫ואו, אתם מדברים הרבה. מעולה.‬
‫כן, יש לי הרבה עניינים משפחתיים.‬
‫אבא שלי היה שרת בתיכון שלי,‬ ‫אז זה היה טעון קצת.‬
‫באה!‬
‫היי, קייל מ"אינסטקארט".‬
‫תודה, חתיך. תקבל חמישה כוכבים רק על זה.‬
‫האמת שאני גיי, אז…‬
‫טוב, הווילונות האטומים הגיעו.‬
‫ועוד כל מיני שטויות.‬
‫מה מספר הארנק שלך? אשלם חצי.‬
‫אנחנו שותפות.‬
‫לא נתחיל לחשבן מי חייבת כמה למי.‬
‫חוץ מזה, אנחנו באותה סירה.‬ ‫טובעות בהלוואות סטודנטים.‬
‫רגע, דבון.‬
‫ההורים שלך משלמים את כל שכר הלימוד?‬
‫זה רע?‬
‫לא, זה בטח נחמד.‬
‫כלומר, עבדתי כל הקיץ ב"ווצל'ז פרצלז",‬
‫וההורים שלי דורשים‬ ‫שאשלם על ספרים ודלק וכאלה.‬
‫אני אוהבת את האיפור הזה.‬ ‫אני יכולה לעשות משהו?‬
‫בטח.‬
‫כן. יש לך שפתיים ענקיות.‬
‫כדאי לתחום אותן.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה נראה אש.‬ ‫-תודה.‬
‫שתיים-חמש-אחת-אחת!‬
‫מסיבת חימום של שישי! מי רוצה שוט?‬
‫אני.‬ ‫-בסדר.‬
‫מסיבת חימום!‬ ‫-מתחילות ב-18:30.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫האם זאת תהיה הרביעייה של דבון?‬
‫אולי.‬
‫אז הבנות יצאו באותו ערב…‬
‫לסמטת הבוגרים.‬ ‫-כמו בסוף השבוע הראשון שלנו.‬
‫אני מרגישה שהלילה שלנו שם היה מבאס.‬
‫אלוהים. את חושבת שהכול גרוע.‬
‫הלכנו לאכול פיצה ב"צ'י-צ'י'ז".‬
‫חשבנו שאנחנו יושבות ליד סי-לו גרין,‬
‫אבל זה סתם היה גיי שמן בגלימה.‬
‫בכל אופן, הבנות יצאו באותו לילה,‬
‫כל אחת עם המראה הייחודי שלה.‬
‫ברצינות?‬
‫היי.‬
‫אני הולכת למסיבה, מותק.‬
‫לא, אני לא יודעת כמה בחורים יהיו שם.‬
‫סליחה, זה שוב החבר שלי.‬
‫מה הקטע?‬ ‫למה לא נותנים לנו להיכנס לשום מקום?‬
‫כי אנחנו משנה א'.‬
‫הבנות הבוגרות מרגישות מאוימות.‬
‫לא נתחיל עם החברים שלכן, בסדר?‬
‫רק תנו לנו לשתות מהאלכוהול שלכם. מה…?‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מה זה?‬
‫אני לא רוצה שרק תישאר בחדר שלך, מותק,‬ ‫כי זה עצוב.‬
‫טוב, כן, אשלח לך תמונה מהשירותים, כנראה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫שוב. אין לזה סוף.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫זו מסיבה סגורה.‬ ‫רק לחברי "אולטימייט פריזבי"‬
‫מושלם. התכוונו להצטרף.‬
‫כן, לגמרי. אני מתה על פריזבי.‬
‫זה אולטימטיבי.‬ ‫-שיחקתי בקבוצת התיכון שלי.‬
‫אז אתן יודעות לשחק.‬
‫אז היכנסו, גבירותיי.‬
‫נתראה באימון.‬
‫את אגדה.‬
‫שש וחצי בבוקר בימי ראשון.‬
‫תהיו שם.‬
‫לא!‬
‫אלוהים!‬
‫בואו נצטלם.‬
‫כן!‬
‫תודה.‬
‫חמוד.‬ ‫-חמוד.‬
‫תצלמי אחת רק שלי ושל דב?‬ ‫-כן.‬
‫קדימה!‬ ‫-כן.‬
‫אתן נראות ממש חמודות.‬
‫חמוד!‬ ‫-חמוד.‬
‫ממש חמוד!‬ ‫-תשלחי לי.‬
‫בסדר.‬ ‫-תשלחי לי.‬
‫כן, תנענעי! כן.‬
‫היי.‬
‫אני על זה.‬
‫אלוהים. תצלמי.‬
‫אלוהים!‬
‫- סלסטדוראנד1, דבונווייס -‬
‫לא הייתי משתמש בזה.‬
‫הכד הזה שם מאז השנה שעברה.‬
‫תודה.‬
‫מה הריח הזה?‬
‫ריח טוב או רע?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫זו פאייה.‬
‫התמכרתי לזה כשגרתי בספרד,‬
‫ואני משתוקק לזה מאז.‬
‫רוצה לטעום?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אלוהים!‬
‫זה ממש מתובל.‬
‫זה רע. כן. זה חריף.‬ ‫-כן. זה לא טוב.‬
‫יש לנו רק מלח, אבקת בצל ופתיתי צ'ילי אדום.‬
‫מתי היית בספרד?‬
‫בסמסטר שעבר.‬
‫בסמינר על גאודי בברצלונה.‬
‫אתה לומד אדריכלות?‬
‫כן.‬ ‫-גם אני!‬
‫כשיתחילו הלימודים, ליתר דיוק.‬
‫את בשנה א'.‬
‫כן.‬
‫דבון שנה א'.‬
‫זאת אומרת, אני בשנה א', ושמי דבון.‬
‫טוב, תורנו בביר פונג‬ ‫ואני חייבת להודות שאני גרועה בזה.‬
‫מי אתה?‬
‫מייקל.‬
‫מייקל, אני משגיחה עליך.‬
‫אם תתעסק איתה, תתעסק איתי.‬
‫הבנתי.‬
‫לא, היא פשוט שיכורה. לא.‬
‫תשתה!‬
‫לא נמות לעולם!‬
‫את בסדר?‬
‫אז הבחור הזה פשוט הכין אורז באמצע המסיבה?‬
‫בהתחלה חשבתי שזה עצוב,‬ ‫אבל אז הבנתי שזה בהחלט עצוב.‬
‫כן.‬
‫אבל הוא בוגר.‬
‫זה לא מפריע לי.‬
‫אלוהים.‬
‫זה מפני שהחבר שלך בכיתה י"ב.‬
‫אהבת חיי.‬
‫המבוגרים תמיד אוהבים צעירות. זה דוחה.‬
‫אני חושבת שהוא רק בן 21.‬
‫אז לא חשוב, אני בת 20.‬
‫את בת 20?‬
‫למדתי קצת באוניברסיטת דרום קליפורניה,‬ ‫ואז הברזתי כדי לקחת שנת חופש.‬
‫יותר כמו שנת ירכיים.‬
‫סליחה. אני מנסה משחקי מילים. זה לא עובד.‬
‫מטורף שזו ההגדרה שלך למשחקי מילים.‬
‫בסדר, יש לי הנגאובר,‬ ‫ועדיין יש לי זעזוע מוח.‬
‫אין לך זעזוע מוח. את סתם טיפשה.‬
‫את צריכה ללמוד לשתות‬ ‫לפני שניסע לפנמה סיטי,‬
‫כי אני לא אשגיח עלייך שם.‬
‫מתי אתן נוסעות לפנמה סיטי?‬
‫בחופשת האביב.‬
‫אתן צריכות לבוא!‬
‫כן, אבל תצטרכו לקנות כרטיסים עכשיו.‬
‫לאפריל?‬
‫כל וולטון הולכים לאותו אתר נופש.‬
‫הכול נמכר מיד.‬ ‫-כן.‬
‫אשלח לך את הקישור ברגע זה.‬ ‫-אני בעניין.‬
‫הכרטיס שלי לא כאן,‬
‫אבל אם תזמיני את הטיסות וכל זה, אחזיר לך.‬
‫את חייבת לעשות את זה היום.‬ ‫-תעשי את זה עכשיו.‬
‫תחזירי לי את הכסף, נכון?‬ ‫-בחיי…‬
‫אלוהים, תסתמי ותקני! בבקשה!‬
‫בבקשה! אימאל'ה!‬ ‫-קדימה!‬
‫אלוהים, פשוט תעשי את זה!‬
‫פלורידה!‬
‫- דבון וייס -‬
‫אני עדיין שיכורה.‬
‫בואו נעשה את זה.‬ ‫-כן!‬
‫רגע, באמת ניסע כולנו לפנמה סיטי?‬ ‫-כן!‬
‫אני אכריח את דבון לעשות שם קעקוע!‬
‫לא אעשה את זה.‬
‫בוקר טוב לכולם.‬
‫מה שלומנו?‬ ‫-טוב.‬
‫עד כדי כך, מה?‬
‫טוב, מי שהשלים‬ ‫את המטלה ליום הראשון, שיצביע.‬
‫אני רואה את דגמי המבנים‬ ‫האהובים עליכם. יופי.‬
‫ומי לא?‬
‫ולמה לא?‬
‫כי בשורה הראשונה בתוכנית הלימודים כתוב‬
‫לקרוא את כל התוכנית,‬
‫ובשורה האחרונה כתוב להתעלם‬ ‫מכל המטלות ליום הראשון.‬
‫כן! כלל ראשון בעיצוב מבנים,‬ ‫לקרוא את תוכנית הלימודים!‬
‫מי שכן הכין דגמים, יקבל ציון?‬
‫לא.‬
‫ועליך לשמוח על כך.‬
‫כולם, שם מאחור יושב עוזר ההוראה, מייקל.‬
‫ואם יתחשק לכם פעם לשלוח לי מייל,‬
‫תכתבו למייקל במקום.‬
‫שעות הקבלה שלי הן בימי שישי‬ ‫משתיים עד ארבע, אבל תכתבו לי מתי שתרצו.‬
‫אני חי בשביל התירוצים הארוכים שלכם‬ ‫בניסוח צ'אט ג'י-פי-טי.‬
‫הוא העוזר שלה?‬
‫זה טוב או רע.‬
‫אבל לא יכול להיות ביניהם דבר‬ ‫בגלל יחסי הכוחות.‬
‫בחייך. הוא עדיין סטודנט. זה בסדר גמור.‬
‫אז היא השיגה את השמוק הזה?‬
‫אספר לכן עוד על הרומן המתפתח שלהם בחוץ.‬
‫אני צריכה להוציא את מליסה לטיול.‬ ‫אני רואה שהחור שלה פועם.‬
‫- אדרל -‬
‫איזו מולקולה נושאת מידע גנטי?‬ ‫-גרעין.‬
‫לא. איזה סוג של תאי דם נלחם בזיהום?‬
‫גרעין.‬ ‫-לא.‬
‫אני מרגישה חרא.‬
‫למה שלא תלכי לישון בחדר שלנו?‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫אני צריכה להגיש מחר‬ ‫עבודה על ההיסטוריה של הג'ינס.‬
‫כמה כבר כתבת?‬
‫כלום.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫לכי לנוח.‬
‫אין לך מבחן בעיצוב מחר?‬
‫לא, סיימתי. זה על השולחן שלי.‬ ‫אני רק צריכה ללמוד להיסטוריה של האמנות.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אני מבטיחה לפצות אותך, גאונה קטנה שלי.‬
‫אם הייתי במקומך,‬
‫לא הייתי ישנה בחדר שלנו הלילה.‬
‫את לא רוצה להידבק ממני, תאמיני לי.‬
‫תכסי את הפה.‬
‫- בכל זמן בהיסטוריה, הג'ינס היה שם -‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫שלום.‬
‫אחי, מה הקטע?‬
‫אנחנו לומדים.‬
‫סליחה.‬
‫ניפגש בחוץ?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫איך השגת את המספר שלי?‬ ‫-מטופס יצירת קשר של הכיתה.‬
‫סליחה אם זה היה מוזר, אגב.‬ ‫ניסיתי להיות מצחיק.‬
‫זה היה ממש מוזר.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אהבתי.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-בחזרה לאדיסון.‬
‫מעונות המצטיינים.‬
‫היחידים עם חדרי רחצה פרטיים.‬
‫כן, חיה את החלום, עושה קקי בחדר שלי.‬
‫כן.‬
‫-אדיר.‬
‫מה גרם לדבון משנה א' להתעניין באדריכלות?‬
‫סבתא שלי, ג'יג'י,‬ ‫גרה בבית של פרנק לויד רייט.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אין מצב.‬
‫טכנית, מריון מהוני גריפין עיצבה אותו.‬
‫היא הייתה שרטטת במשרד שלו.‬ ‫-כן, אני יודע מי היא.‬
‫זה יותר מגניב אפילו.‬
‫אני חושב שבא לי לבקר את ג'יג'י.‬
‫היא אוהבת אורחים.‬
‫היא תכין נגרוני ותזמין אותך לרקוד איתה.‬
‫טוב. אני לגמרי בעניין של ג'יג'י.‬
‫אבל דע שאם היא מנשקת אותך על הלחי,‬
‫זה לא ירד לעולם.‬ ‫ -לעזאזל.‬
‫נשמע שג'יג'י מתאימה לי.‬
‫טוב, היא פנויה.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, סלסט. הבאתי לך מרק ו…‬
‫את מכיתת השירה שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫כאילו, ירדתי לך, אבל את…‬
‫עוף מכאן.‬
‫בסדר.‬
‫אני תיאו, דרך אגב.‬
‫נתראה בשיעור.‬
‫הצמדתי את המיטות כי הוא מתאבק.‬
‫הוא היה די ענק.‬ ‫-כן, חשבתי שאת חולה.‬
‫זה היה רק אלרגיות כנראה.‬ ‫ניסיתי להתקשר אלייך.‬
‫- סלסט, שיחה שלא נענתה -‬
‫בסדר.‬
‫הנה העבודה שלך.‬
‫תודה.‬
‫תוכלי לשלוח לי גם במייל?‬ ‫אולי אעשה כמה שינויים.‬
‫כן. בטח.‬
‫שברנו לך את הדבר הזה?‬
‫כן.‬
‫אני אסתדר.‬
‫מי מתקשר?‬ ‫-דבון.‬
‫היי.‬ ‫-היי, חומד.‬
‫איפה את? זה נראה מסוכן.‬
‫מה? אני בחדר הכביסה. מכבסת את הסדינים.‬
‫מה קרה? מה קורה?‬
‫סלסט. היא כל כך מעצבנת.‬
‫חשבתי שאהבת אותה. למה את מתכוונת?‬ ‫-רק ש…‬
‫הצעתי לעזור לה במטלה‬ ‫כי היא אמרה שהיא חולה,‬
‫וכשחזרתי, היא הרגישה טוב פתאום.‬
‫היי, חומד, אנחנו לא מכינים‬ ‫שיעורי בית לאחרים.‬
‫אלוהים. אבא, אתה מפספס את העניין.‬
‫טוב? אני סוגרת.‬
‫לא, אל תסגרי.‬ ‫-לא!‬
‫בואי נדבר על זה.‬
‫רק ספרי לנו, מה היא עושה לך, מתוקה?‬
‫המיני מקרר שלי מלא‬ ‫בבקבוקי הקומבוצ'ה המסריחים שלה,‬
‫היא אף פעם לא מנקה את השירותים,‬
‫שאלה את הקפוצ'ון החדש שלי‬ ‫לפני שהורדתי את התווית.‬
‫אבל, דב… טוב.‬
‫ניסית… לדבר איתה?‬
‫מה? לא. זה יהיה ממש מוזר.‬
‫היי, מתוקה, תקשיבי,‬ ‫אנחנו לא מדברים על אנשים.‬
‫אנחנו מדברים איתם, בסדר?‬
‫נכון.‬ ‫-את מבינה אותי?‬
‫אבא, זה "פייסטיים".‬
‫תרחיק את הטלפון מהאוזן שלך.‬
‫הוא חשב שזה "אירטיים".‬
‫זה בסדר.‬
‫אני פשוט מתגעגעת אליכם.‬
‫גם אנחנו.‬
‫גם אנחנו ואת תחזרי הביתה, בסדר?‬
‫חג ההודיה בעוד כמה שבועות.‬ ‫-בסדר.‬
‫ואם כבר מדברים על נסיעות,‬ ‫ראיתי חיוב של 4,000 דולר‬
‫על כרטיסי טיסה בכרטיס האשראי לשעת חירום.‬
‫אלוהים, סליחה. זה לחופשת האביב.‬
‫אשלם לך ברגע שסלסט תחזיר לי.‬
‫אין לה אבא משלה לנצל אותו?‬
‫אלוהים.‬ ‫-לא ייאמן שיש מכונות פנויות.‬
‫היי.‬ ‫-מטורף. את ב"פייסטיים"?‬
‫כן, אני מדברת עם ההורים שלי.‬
‫אלוהים!‬
‫היי, אימא. היי, אבא.‬
‫אני סלסט.‬
‫היי, סלסט.‬ ‫-היי, ילדונת.‬
‫הבת שלכם היא הדבר הכי אהוב עליי בקולג'.‬
‫יודעת מה? היא אומרת אותו דבר עלייך.‬
‫נכון, חומד?‬ ‫-בהחלט.‬
‫סלסט, חומד, מה את עושה בחגים?‬
‫משהו נחמד ביום ההודיה?‬
‫אשאר בקמפוס כנראה,‬
‫כי יש לי כמה עניינים משפחתיים.‬
‫אבל יהיה נחמד להשלים שעות שינה.‬
‫סליחה, המטפל שלי מתקשר.‬
‫בחצות?‬ ‫-שמחתי להכיר אתכם.‬
‫סלסט, נעים להכיר אותך, חומד.‬
‫דבון? דב?‬ ‫-כן?‬
‫תזמיני אותה לכאן.‬
‫מה? לא.‬ ‫-דב.‬
‫היא מדברת עם פסיכולוג בחצות, טוב?‬ ‫היא נראית כמו איזו נוודת.‬
‫מותר להגיד "צוענייה"?‬ ‫-לא.‬
‫נחמד שיש חברה.‬ ‫את מחבבת אותה, אז תמצאי פתרון.‬
‫לא שמעת מה אמרתי? אני לא מזמינה אותה.‬
‫תזמיני אותה לכאן.‬
‫אלוהים, אני כל כך שמחה לצאת מהקמפוס.‬
‫תודה, דב.‬
‫כן, יהיה כיף.‬
‫וגם…‬
‫רציתי להתנצל‬
‫על אותו לילה בתקופת המבחנים.‬
‫את יודעת, כשאת עושה משהו, ואחר כך מבינה,‬
‫"פאק, זה היה ממש טיפשי מצדי."‬
‫לא, הכול טוב.‬
‫אני רק אשמח אם לא תשבי‬ ‫על פנים של בחורים במיטה שלי.‬
‫זו בקשה הוגנת להפליא.‬
‫אני יכולה להתחייב לזה.‬
‫אני מאמינה בך.‬
‫לעזאזל, לא אמרת שאת ממש עשירה.‬
‫לא עשירים. אנחנו מעמד ביניים.‬
‫למה עשירים תמיד אוהבים להגיד‬ ‫שהם מעמד ביניים?‬
‫שלום!‬
‫גדלת? את גבוהה יותר?‬ ‫-אולי. כן.‬
‫היי, מותר לנו התחבק?‬
‫כן.‬ ‫-אני לא יודע מה… טוב.‬
‫טוב, חוק נוסף, בלי נעליים.‬
‫תורידי את מגפי הבוקרים.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫קפטן באסה. היי, בנות.‬
‫סלסט, מה שאת רוצה, מותק.‬
‫היי, דבון.‬ ‫-היי, אימא.‬
‫את נראית מעולה.‬ ‫-ברוכה הבאה, דבילית.‬
‫אני אלכס.‬ ‫-היי.‬
‫אני יכול לקחת… כן.‬
‫תראו את הג'נטלמן.‬
‫האבירות חיה ובועטת.‬ ‫-כן.‬
‫היי, חומד. אני כל כך שמחה שאת כאן.‬ ‫-היי. גם אני.‬
‫בריאן, נזמין סושי.‬
‫את אוהבת סושי?‬
‫מתה על סושי.‬ ‫-כן?‬
‫טוב, אז נזמין.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה רע בנגיסי עוף?‬
‫לא, נזמין צלופח ב-200 דולר.‬
‫- הנשים שגידלו אותי -‬
‫- סנדוויץ' איטלקי שונא לראות אותי בא -‬
‫מקום ראשון בשחייה‬ ‫בביה"ס היסודי במונטקלייר?‬
‫לא, האמת שהגעתי אחרונה.‬
‫אבל ההורים שלי הכינו לי את זה‬ ‫כי הם היו גאים שהשתתפתי.‬
‫תראי מה כתוב. כתוב שם "פרס השתדלות".‬
‫ההורים שלך לא רצו שתרגישי רע אף פעם, נכון?‬
‫כן. הם אוהבים אותי.‬
‫אני מרגישה לפעמים שאולי יותר מדי.‬
‫מה אלו?‬
‫אלוהים.‬
‫"אני יותר מהחרדה שלי."‬
‫לא, אלו סתם חיזוקים קטנים.‬
‫לא, תוכלי להדביק אותם‬ ‫בחדר הרחצה שלנו אם תרצי.‬
‫לא, אני לא זקוקה להם יותר.‬
‫למה? את לוקחת משהו?‬
‫אני לוקחת "אפקסור".‬
‫במינון ממש נמוך.‬ ‫-למה לא סיפרת לי?‬
‫אני לא מדברת על זה.‬
‫אני סיפרתי לך על המטפל שלי.‬
‫כן, אני יודעת. הייתי צריכה להגיד משהו.‬
‫אני מצטערת. אני לא יודעת למה.‬
‫מצטערת. זה בסדר.‬
‫אנחנו בסדר. זה בסדר.‬
‫היי, סלסט.‬
‫את משחקת "קטאן"?‬
‫לא שיחקתי הרבה במשחקי קופסה‬ ‫כי תמיד הייתי מקובלת,‬
‫אבל מה זה "קטאן"?‬
‫זה ממש כיף.‬ ‫בונים כבישים ויישובים ודברים כאלו.‬
‫אפשר לחשוב על זה, אלכס?‬
‫כן, בטח.‬
‫מתי אחיך יצא מהארון?‬
‫הוא לא העלה את זה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, כדאי שנצא הערב.‬
‫אחרי ה"קטאן"? זה משחק די ארוך.‬
‫אולי נשחק "קטאן" בערב אחר.‬
‫בסדר.‬
‫אפשר ללכת לאולם הבאולינג או לקניון.‬
‫הוא נסגר בעשר, אבל אפשר ללכת לקצת זמן.‬
‫לא. לבר.‬
‫לא. לא נוכל להיכנס.‬ ‫בכל הברים פה מבקשים תעודה מזהה.‬
‫טוב…‬
‫איזה מזל…‬
‫ממש מזל שיש לנו תעודות זהות!‬
‫תודה שהשאלת לי את זה.‬
‫כן, בטח. את נראית מדהים.‬
‫- רישיון נהיגה, דבון וייס -‬
‫רגע, השתמשת בשם האמיתי שלי?‬
‫כדאי להשתמש בשם האמיתי.‬ ‫ככה תוכלי להשתמש בכרטיס האשראי שלך.‬
‫רגע, זה חכם.‬
‫כן, מה שכדאי לשנות זה את הכתובת.‬
‫ככה, אם לוקחים אותה, לא יכולים לאתר אותך.‬
‫לעולם לא ימצאו אותך‬
‫ברחוב קרסטוויו 126, סטמפורד, קונטיקט.‬
‫זאת הכתובת שלי. החלפתי את התמונה.‬
‫אז טכנית, זה הבר המקומי שלי, לא שלך.‬
‫טוב, זמן הפין.‬
‫היי, בחור.‬
‫כן, תראו לי תעודות זהות, גבירותיי.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, שיהיה. מה אתן שותות?‬
‫ברצינות?‬
‫אנחנו רוצות פעמיים טקילה סודה עם ליים‬ ‫ושישה שוטים של תה ירוק.‬
‫חשבון פתוח או סגור?‬ ‫-פתוח.‬
‫הכרטיס שלך איתך?‬
‫כן.‬
‫דבון?‬
‫היי!‬
‫דבון! איזה כיף.‬
‫את האדם האחרון שחשבתי שנפגוש הערב.‬
‫חמודה.‬
‫אלו אלה, אמה, אווה ואנמה.‬
‫סלסט. החברה הכי טובה של דבון.‬
‫נעים להכיר.‬
‫אנחנו מכירות מהתיכון.‬
‫נחמד.‬
‫תציג את עצמך או תמשיך לבהות בי?‬
‫רק הסתכלתי על הקעקועים שלך.‬
‫לא נכון, אבל זה בסדר. מי רוצה שוט?‬
‫זה?‬
‫ברצינות?‬ ‫-אלכוהול בחינם.‬
‫למה עשית את זה?‬ ‫-רוצה אחת?‬
‫מה? בטח.‬
‫פאק.‬
‫דבון, לחיי מה נרים כוסית?‬
‫לחיי זה שאנחנו לא בתיכון יותר.‬ ‫-זה כל כך נכון.‬
‫אוהבת אותך.‬ ‫-לחיים.‬
‫תמצא אותי אחר כך.‬
‫בסדר.‬
‫הדמות הבאה מזכירה לנו‬ ‫שלעולם לא מאוחר מדי לנסות משהו חדש.‬
‫כמעט הייתי צריך להרביץ לזקנה‬ ‫כדי להשיג את המרשמלו הקטנים האלו,‬
‫אבל השגתי אותם.‬
‫היי, די? שאלת את אימא שלך‬ ‫אם היא צריכה עזרה?‬
‫אני מכינה את המחית.‬
‫זה הכי קל. תוכלי לבדוק אם היא צריכה משהו?‬
‫אלוהים!‬ ‫-תהיי זמינה לה.‬
‫בסדר.‬ ‫-מיק ג'אגר עם משקפי השמש.‬
‫סלסט, את יכולה לשבת.‬ ‫-לא, אני מתעקשת.‬
‫טוב, בסדר. אוהבת אותך, בריאן.‬
‫מותק, הבאת גזרים?‬
‫צפית פעם ב"מרוץ לדראג"?‬
‫לא.‬
‫כדאי לך.‬
‫אתה תאהב את זה.‬
‫נראה שכיף לבלות עם סלסט. נהניתן אמש?‬
‫כן, למרבה הצער.‬
‫כשסבלתי מהנגאובר בקולג',‬
‫הייתי שותה בקבוק יין שלם, אוכלת נגיסי עוף,‬
‫תופסת תנומה וישנה כל היום.‬
‫אימא, זה ממש עצוב.‬
‫טוב, כל האימהות עצובות קצת. את תראי.‬
‫שלום, משפחת וייס!‬
‫חג הודיה שמח! הגענו!‬
‫היי, אימא.‬
‫חג הודיה שמח!‬ ‫-שלום!‬
‫הבאתי נגרוני.‬ ‫-שלום.‬
‫כמה טוב לראות אותך.‬
‫חג הודיה שמח, ג'יג'י.‬ ‫-חג הודיה שמח, יקירה.‬
‫חומד, איך הולך בקולג'?‬
‫את אדריכלית כבר?‬
‫לא, עדיין לא.‬
‫סיפרת למרצים שלך על הבית שאני גרה בו?‬
‫כן, סיפרתי.‬
‫זה לא קנה לך…?‬
‫מי הצעירה היפה הזאת?‬
‫זאת השותפה שלי לחדר, סלסט.‬
‫סלסט?‬
‫טוב, אני ג'יג'י שלך.‬
‫בואי לכאן.‬
‫הנה בריאן! שלום!‬
‫בולה, גידלת שפם שוב.‬
‫רק כדי לעצבן אותך.‬ ‫-הצלחת.‬
‫די, תעזרי לי עם ההודו, בבקשה?‬
‫להביא את אלכס?‬ ‫-אני לא סומך עליו בזה.‬
‫את מבוקשת.‬ ‫-אני אטפל בכרוב הניצנים.‬
‫תודה, חומד.‬
‫היי, אימא.‬ ‫-בואי, אני זקוק לבת שלי.‬
‫אולי תביא?‬ ‫-בסדר, מגניב.‬
‫אני צריכה קצת קרח.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫להביא לך משהו לשתות?‬
‫כן.‬ ‫-בואי.‬
‫זה טוב. כמו משקולת.‬
‫אפשר להתאמן עם זה.‬
‫אפשר גם לנדנד, אם רוצים.‬
‫אני לא רוצה שזה ייראה מיני. אם כן, לא טוב.‬
‫זה כן.‬ ‫-בסדר, אז אפסיק.‬
‫את יכולה לצלם?‬
‫כן.‬
‫זה טוב.‬ ‫-לגריד?‬
‫לא.‬ ‫-רק כסטורי?‬
‫בסדר. אכניס אותו.‬
‫תקשיבי לרחישה הזאת.‬
‫סלסט… מצחיקה.‬
‫כן.‬ ‫-אבל את יותר מצחיקה.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב. תשגיחי על זה, בסדר?‬
‫היי, די?‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫את כל כך חמודה!‬
‫כל כך חמודה!‬ ‫-אלוהים.‬
‫תני לי לראות!‬ ‫-ואו, אין מצב!‬
‫היי, חומד.‬
‫את פה לבד?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו את לא.‬
‫את יודעת, החברה שלך ממש יפה.‬
‫אבל הקעקועים האלו ממש מכוערים.‬
‫מה הקטע עם זה?‬ ‫-די. אל תגידי את זה.‬
‫אני אחליף אותך.‬
‫לא. תחזרי פנימה. אני על זה.‬
‫לא נותנים לי לעשות שם כלום‬ ‫אני יכולה להשגיח על ההודו.‬
‫תהיי עם החברה שלך. הבאת אותה. תהיי איתה.‬
‫בסדר.‬
‫-ביי.‬
‫כשהייתי בגילך, עשיתי קעקוע‬ ‫עם החבר שלי מהקולג', ורן.‬
‫אלוהים. ויקי, היית מטורפת על ורן.‬
‫היא הייתה כפייתית לגביו. האמת שכולן היו.‬
‫לעולם לא אשכח כמה הייתי מאושרת איתו.‬
‫עובדה מעניינת על ורן,‬ ‫הוא נשוי לווייטני קאמינגס.‬
‫לא נכון.‬ ‫-מי?‬
‫כן, אני יודע שנראה שהדיבורים על ורן‬ ‫לא מפריעים לי, אבל הם כן.‬
‫טוב, אתן יודעות שלדבון יש ורן.‬
‫הוא עוזר הוראה.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-באמת?‬
‫לדבון שלי יש מישהו.‬
‫בכל פעם שדבון בחברתו,‬
‫היא אומרת, "מייקל, אני מאוהבת בך".‬
‫אני לא אומרת את זה.‬
‫משהו קורה שם בחוץ.‬ ‫-מה?‬
‫אלוהים!‬
‫אימא!‬
‫דבון, לכי לעזור!‬
‫רוצי! אימא!‬
‫הצילו!‬ ‫-אלוהים, מה נעשה?‬
‫ג'יג'י עולה באש!‬ ‫-מה לעשות?‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אלוהים! אימא, את בסדר?‬
‫אימא… אלוהים.‬
‫את בסדר?‬
‫נשפך לי המשקה.‬ ‫-את לא צריכה את זה.‬
‫את בסדר? הכול בסדר?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫היית אמורה להשגיח.‬ ‫-היא אמרה לי להיכנס!‬
‫אני לא יודעת!‬ ‫-בריאן, זה בסדר.‬
‫ידעתי שדבון לא חדה היום‬ ‫אז הייתי צריכה לקחת אחריות.‬
‫מה מידת הראש שלך?‬
‫אני אסרוג לך כובע.‬
‫אין כמו הכובעים שלה.‬
‫סלסט, זה היה לא ייאמן.‬ ‫-מלאכית.‬
‫היא הייתה כמו כבאית.‬
‫דבון התעוררה למחרת בבוקר עם כאב בטן‬
‫בידיעה שהיא תצטרך לבלות‬ ‫את שארית סוף השבוע עם סלסט.‬
‫- הייתי חייבת לעוף! ענייני משפחה -‬
‫מיד היא הרגישה טוב יותר.‬
‫היי, די, את ערה? בואי לאכול ארוחת בוקר.‬
‫אני מכין ואפלים.‬
‫אל תשרוף אותם, אבא!‬
‫מאוחר מדי.‬
‫דבון חזרה למעונות‬ ‫בדיוק בזמן ליום הולדתה ה-19.‬
‫מזל טוב, דבון! קרועה עלייך‬
‫השותפה המטורפת שלך, סלסט‬
‫יום הולדת שמח!‬ ‫-אלוהים.‬
‫תודה רבה. זה ממש נחמד.‬
‫בטח. את אוהבת את זה?‬
‫כן. לא ייאמן שעשית את כל זה.‬
‫חשבתי שליום ההולדת שלך,‬ ‫נלך ארבעתנו ל"אבבה".‬
‫זה מקום ים תיכוני ויש שם טרקלין נרגילות.‬
‫נשמע מעולה.‬ ‫-יופי. בסדר.‬
‫אני הולכת להתקלח.‬ ‫-כן.‬
‫אלו החזייה והתחתונים שלי?‬
‫כן, הם היו במגירה שלי.‬
‫- סלסטדוראנד1 תייגה אותך, מזל טוב! -‬
‫- דבון וייס, אפקסור -‬
‫המעשה של סלסט הפך את דבון‬ ‫מחרדה לפרנואידית לגמרי.‬
‫היא רצתה חוות דעת נוספת,‬
‫ולכן פנתה לאישה הכי חכמה בקמפוס.‬
‫היי, ילדונת.‬
‫רגע, גם את בסיפור?‬
‫למה יש לך תספורת פטרייה?‬
‫זה היה קארה.‬
‫ואיך אתן רואות את זה בכלל? זה מוזר.‬
‫הם מדהימים.‬
‫אמא שלי קרמיקאית.‬ ‫-נחמד, כן.‬
‫הסטודיו לריתוך נמצא במרחק 20 דקות הליכה,‬
‫אז אמרתי, "אין מצב שאני הולכת".‬
‫זה בסדר מבחינת ביה"ס?‬
‫לא.‬
‫אז באת לכאן רק כדי להתפעל מהעיצוב שלי.‬
‫רציתי לבדוק מה התהליך להחלפת שותפה לחדר.‬
‫החלפת שותפים היא מוצא אחרון.‬
‫בית הספר מאפשר את זה רק בנסיבות קיצוניות.‬
‫היא צריכה לאיים על חייך או…‬
‫יש לי בעיה עם גבולות,‬
‫אם יש לך עצה בעניין הזה.‬
‫העניין בתקשורת זה‬ ‫שלא תשיגי את מה שאת רוצה‬
‫אם לא תבקשי אותו.‬
‫אז תהיי ישירה.‬
‫סלסט, נוכל לדבר על משהו?‬
‫לא עכשיו. אחרי "קלולס".‬
‫אלוהים, אני לא מאמינה‬ ‫שלא ראית את הסרט הזה.‬
‫היית כל כך מוגנת.‬
‫עובדת טריוויה, סטייסי דאש‬ ‫הייתה בת 30 כשהיא שיחקה בו.‬
‫שלושים? זה קרוב לגיל שלך.‬
‫- בקשה להחלפת שותפה -‬
‫ואו! מה הקטע?‬
‫סליחה, אני…‬
‫אני צריכה להטעין את המחשב.‬
‫הוא תכף נכבה.‬
‫תחזרי.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, נהניתי מאוד לקרוא‬ ‫את השירים שלכם בסמסטר הזה.‬
‫כל כך נהניתי,‬
‫שאני חושב שכל הכיתה‬ ‫צריכה לשמוע אותם לפני חופשת החורף.‬
‫קדימה. מי ראשון?‬
‫מישהו?‬
‫לא כולם בבת אחת.‬ ‫-אני אתחיל.‬
‫סלסט, בסדר, בואי.‬
‫השיר שלי נקרא‬
‫"הנערה שבקושי שם".‬
‫"השעה שמונה בבוקר‬
‫"הנערה מרכיבה בקפידה תלבושת‬
‫"שאיש לא יבחין בה‬
‫"זה כמעט כאילו‬
‫"זאת המטרה שלה‬
‫"להיות בלתי מורגשת‬
‫"לא פוגענית‬
‫"חסרת משמעות‬
‫"היא הנערה שבקושי שם‬
‫"צהרי היום‬
‫"הנערה צוחקת יותר מדי מבדיחה של בוגר נאה‬
‫"הוא קליידוסקופ‬
‫"היא בז'‬
‫"אבל גם שקופה‬
‫"היא הנערה שבקושי שם‬
‫"השעה עשר בערב‬
‫"הנערה מחכה שמישהו יתכנן עבורה‬
‫"היא תוהה‬
‫"'האם אני קיימת‬ ‫רק כדי להדגיש את זוהרם של אחרים?‬
‫"'האם אני כמו קיר זכוכית,‬
‫"'כל כך שקופה‬ ‫שמישהו עלול פשוט לעבור דרכי?'‬
‫"התרסקות, טאטוא, זבל‬
‫"איננה‬
‫"היא הנערה שהייתה שם פעם"‬
‫טוב מאוד, סלסט.‬
‫אהבתי את השימוש בדימויים‬ ‫ואיך ששיחקת עם הצורה.‬
‫טוב, בואו נדבר על זה. במה עוד הבחנתם?‬
‫מארה?‬
‫סלסט לכדה בצורה נהדרת‬ ‫את הריקנות של הדמות.‬
‫כולנו מכירים את הנערה הזאת.‬
‫מתחשק לך לגשת אליה ולהגיד, "את לא הקורבן.‬
‫"את פשוט גרועה."‬
‫אני מבין שפגשת את האקסית שלי.‬
‫זה היה לא לעניין. עוד מישהו?‬
‫תיאו?‬
‫חשבתי שצריך לחרוז.‬
‫לא חייבים לחרוז. לא כל שיר הוא בחרוזים.‬
‫אם היית כותבת עליי ככה, הייתי הורגת אותך.‬
‫עשית את זה כבר.‬
‫זוכרת מה שרת בערב הבמה הפתוחה‬
‫ב"דלווין בייסמנט"?‬
‫לא כתבתי אותו. זה היה שיר של ברנדי קרלייל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, מטומטמת אחת.‬
‫רואות? אנחנו מגלות דברים חדשים.‬
‫אנחנו מתחילות להחלים.‬
‫אוי, לא!‬
‫אני ממש מצטער, ד"ר שילינג.‬
‫הכול בסדר, ג'ורג'.‬
‫היי, פיקי, יופי של זריקה, חתיכת חרא!‬
‫אתה חובבן דפוק!‬
‫אלוהים!‬
‫אני מדמיינת או שזה אותו ג'ורג'?‬
‫זה ג'ורג'.‬
‫הוא ממשיך ללמוד כדי להמשיך לשחק פריזבי.‬
‫טוב, איפה הייתי? כן.‬
‫חופשת החורף,‬
‫מתנה מאלי הקולג' שמגיעה בדיוק כשצריך אותה.‬
‫דבון בילתה את השבועות הראשונים בבית,‬ ‫מוטרדת מהשיר של סלסט.‬
‫ואז מייקל סימס לה בערב השנה החדשה.‬
‫מייקל…‬
‫ככל שדבון דיברה יותר עם מייקל,‬ ‫היא חזרה להתמקד בלימודים.‬
‫אולי הסמסטר הזה לא יהיה כל כך גרוע.‬
‫היי, פרופ' זימן, דבון כאן.‬
‫העלמה וייס.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫תקשיבי, בזמן החופשה,‬ ‫אכלתי ארוחת ערב עם ראש המחלקה,‬
‫והראיתי לו את העבודה שלך‬ ‫על בעיות ניתוח המבנים.‬
‫הוא לא האמין שאת בשנה א'.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫חשבת להגיש מועמדות ל"וולטון-קון"?‬
‫זה כמו הרצאת טד?‬ ‫-אלוהים אדירים, לא.‬
‫זו תחרות שנתית בקמפוס‬ ‫שסטודנט מכל חוג מציג בה‬
‫פרויקט שעוסק בשיפור החיים בקמפוס.‬
‫ומייקל ואני דיברנו, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫ואנחנו חושבים שכדאי שתגישי מועמדות.‬ ‫-זה נהדר.‬
‫כן, אני בהחלט אחשוב על זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫חשבתי על זה.‬
‫כן, אני בעניין.‬
‫מעולה. אני רואה את עצמי בך.‬
‫לא בקטע מוזר.‬
‫בקטע רגיל.‬
‫מה קורה? מה את עושה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בדיוק סיימתי את שעות הקבלה שלי.‬
‫תכננתי ללכת להתאמן.‬
‫גם אני.‬
‫- בודדים ביום האהבה?‬ ‫התקשרו לקו החם למניעת התאבדות -‬
‫למה הפסקת? תמשיכי לשיר!‬
‫אל תדאגי. אני לא אעלה את זה.‬
‫נראה לי.‬
‫אלוהים, אוליביה דיברה בקול רם עם החבר שלה‬
‫עד ארבע בבוקר.‬
‫זה מטורף. שתלך למקום אחר.‬
‫אני יודעת!‬ ‫והבוקר הייתי בזום בשיעור ביולוגיה,‬
‫וכל הכיתה שלי שמעה אותה‬ ‫ואת החבר שלה עושים סקס ב"פייסטיים".‬
‫שתיים-חמש-אחת-אחת!‬
‫שלום!‬
‫המסיבה הגיעה!‬ ‫-היי, אלכס!‬
‫תמיד רציתי להגיד את זה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום!‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫סלסט הזמינה אותי.‬ ‫-למסיבה.‬
‫חשבנו שזאת תהיה הפתעה כיפית.‬
‫הבאת בגדים של "זבל קרוואנים", נכון?‬
‫רגע, מה?‬
‫לא ידעתי שאנחנו אמורים…‬
‫להתחפש.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫מעולה, כן.‬
‫לא רע.‬ ‫-ממש טוב.‬
‫זה ממש טוב.‬ ‫-מנחש את שלנו?‬
‫דוגי.‬
‫זונות כפריות?‬
‫אלכס, לא!‬ ‫-לא, "החיים הפשוטים".‬
‫ניקול ופריס.‬ ‫אין לנו את הפאות כי הן עולות 30 דולר.‬
‫סליחה.‬
‫ג'יי-וואו רוצה להתחיל לשתות.‬ ‫-בסדר.‬
‫"חוף ג'רזי". אני מכיר.‬
‫אני לא צריכה רחמים,‬
‫אני צריכה תלוש משכורת.‬
‫אף אחד מכם לא ראה את "ארין ברוקוביץ'"?‬
‫- מסיבת זבל קרוואנים! -‬
‫בסדר.‬
‫כן!‬
‫קולג' זה כזה מגניב.‬
‫יש כל כך הרבה דפוקים בתיכון.‬
‫תן לי שמות ואני אכסח אותם.‬
‫בוא נרקוד!‬ ‫-כן? בסדר. אני בא.‬
‫אלוהים!‬ ‫-כן!‬
‫הוא חמוד. תרקוד איתו.‬
‫תרקוד איתו!‬
‫לא.‬ ‫-כן!‬
‫תראו מי פה.‬
‫האחיות השקרניות.‬
‫אתן אף פעם לא באות לאימונים.‬
‫בטח חשבתן שלא אגיד כלום‬
‫כי אתן מהממות.‬
‫ואני סתם שקית חטיף עם תחת של אצן.‬
‫תראו מה זה. נחשו מה? תראו מה השעה.‬
‫זה הזמן לעוף מהבית שלי.‬
‫ואו, ג'ורג'.‬
‫זה בסדר. הן איתי.‬
‫סליחה.‬
‫אז אני אקח פטריות.‬
‫היי, ג'ורג'.‬ ‫-תחלק לחברים שלך!‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אתה נראה טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫מה אתה, עורך דין של קרוואנים?‬
‫לא. בדיוק חזרתי מהלוויה.‬
‫זו לא בדיחה. באמת חזרתי עכשיו מהלוויה.‬
‫אלוהים. אני מצטערת.‬
‫זה בסדר. זה היה חבר של אבא שלי.‬
‫רציתי להגיד לך שאני מתכוננת ל"וולטון-קון".‬
‫אני חושב שתצליחי בגדול.‬ ‫-תודה.‬
‫כשאני השתתפתי, הייתי כל כך לחוץ,‬ ‫שהתחלתי לדבר ממש מהר.‬
‫סיימתי מצגת של עשר דקות ב-45 שניות.‬
‫יפה.‬
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה להחליף בגדים?‬ ‫-זה בסדר. אין לי תחפושת.‬
‫בחייך, בטוח נמצא משהו.‬
‫קל מאוד ללמוד, כמו שאת רואה.‬
‫בגלל זה הציונים שלי מעולים.‬
‫יש לך אפשרויות מוגבלות מאוד לנושא הזה.‬
‫זה "זבל קרוואנים".‬
‫"סטינקי גינון"? מה זה בכלל?‬
‫אני אוהב אותה.‬ ‫-לא אמרתי שאני לא אוהבת.‬
‫רק שהיא מתאימה לנושא.‬ ‫-בסדר.‬
‫יש לך כפכפים?‬
‫בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫זה… זה לא רק שלי.‬
‫אנחנו לובשים את זה בתורות בטורנירים.‬
‫זה בארון שלך, אז אתה לובש את זה הכי הרבה.‬
‫כן.‬
‫איך אני נראית?‬
‫מעולה. כן.‬
‫כן.‬
‫המידה מושלמת.‬ ‫-כן.‬
‫לא חם לך בזה?‬ ‫-כל הזמן.‬
‫כן, מאוד.‬
‫אבל אני שם בפנים טלק, כדי שלא יסריח.‬
‫רוצה עזרה עם הרוכסן?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫כן.‬
‫זה טוב?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫תחבשי את הראש.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬
‫זהו זה.‬
‫כן. טוב, הנה הוא.‬
‫תיזהרי. קשה לראות.‬
‫סליחה!‬ ‫-זה בסדר. את בסדר?‬
‫לא, אני בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא ידעתי כמה חמוד אני נראה כוולי.‬
‫את ממש חמודה ככה.‬
‫אני לא שומעת אותך.‬
‫דבון!‬
‫צריך לקחת את אלכס הביתה.‬
‫הוא אמר שהוא לקח משהו.‬ ‫-מה?‬
‫אלכס.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-דבון…‬
‫מה קורה? מה לקחת?‬
‫סלסט נתנה לי מולי.‬
‫מה הקטע?‬
‫לא, לכי. אני איתו. כן.‬
‫זה טוב. כן, תוציא את זה.‬
‫תוציא את זה מהגוף.‬
‫בסדר.‬
‫הבנתי. זה ג'ו האקזוטי.‬
‫נתת לאחי מולי?‬
‫מה?‬ ‫-הוא מקיא עכשיו!‬
‫למה עשית את זה?‬
‫את חושבת שסיממתי את אחיך?‬
‫כן.‬
‫זה ממש דפוק.‬
‫הוא אמר שהחדר מסתובב ונתתי לו דרממין.‬
‫אמרתי לו שזה מולי כדי שייקח.‬
‫סלסט, אני חושבת שדבון ממש בלחץ.‬
‫אל תתערבי, אמבר.‬ ‫-בסדר, אלוהים.‬
‫פאק. היי, מותק, אני עדיין במסיבה.‬
‫לא יודעת. 20 בחורים.‬
‫למה אתה כועס עליי?‬
‫אני מקווה שאת יודעת שהשגחתי פה על אחיך,‬
‫בזמן שאת עשית… לא יודעת, מה שזה לא יהיה.‬
‫זאת הפעם השנייה.‬
‫הפעם השנייה שאני מצילה מישהו ממשפחתך.‬
‫אולי מגיעה לי תודה.‬
‫תודה.‬
‫כן, מה שתגידי.‬
‫לא היה שום דבר כיף-כף בשיחה הזאת.‬
‫היא נתנה לאח שלה דרממין,‬ ‫או שהיא באמת סיממה אותו?‬
‫הרוטב החריף בשקית.‬
‫תודה, רובוט סקסי.‬
‫האמת שאני גיי.‬
‫טוב, ד"ר שילינג,‬ ‫דבון ביקשה בסוף לעבור חדר?‬
‫היא לא הייתה יכולה.‬
‫היו לה שני כרטיסים לפנמה סיטי‬ ‫ללא אפשרות החזרה.‬
‫פאק!‬ ‫-אלוהים.‬
‫הבא בתור, קרטר ג'י.‬
‫קארטר ג'י ישיר את "רישיון נהיגה".‬
‫איזה דיכאון.‬
‫קרטר ג'י. טוב, בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫דבון!‬
‫הבחור הזה ממש בקטע.‬
‫כן.‬
‫אני רוצה לדבר איתך.‬
‫בטח.‬
‫באותו ערב שאחיך בא לבקר,‬
‫הוא יצא מהארון בפניי.‬
‫מה?‬ ‫-זה היה ממש חמוד.‬
‫הוא סיפר לי על בחור אחד,‬
‫פיטר קופלובסקי, שהוא ממש דלוק עליו.‬
‫כן. פיטר, החבר הכי טוב שלו.‬
‫כן, זה מה שהוא אמר.‬
‫בכל אופן, חשבתי שכדאי שתדעי.‬
‫תודה שסיפרת לי.‬
‫דרך אגב,‬
‫את עדיין חייבת לי 2,000 דולר‬ ‫על המלונות והטיסות.‬
‫אני חייבת לאבא שלך,‬
‫ו… ברור שאין לי את זה ברגע זה.‬
‫אז את יודעת מה? כן.‬
‫תודה שגרמת לי להרגיש כל כך טוב עם זה.‬
‫את כועסת עליי?‬ ‫-נדבר על זה אחר כך.‬
‫אלך להביא לנו משקה.‬
‫מפחיד כמה שאני פיכחת כרגע.‬
‫אבל יש לך מספיק כסף לשתייה.‬
‫- מייקל: זאת את? -‬
‫יש כאן בערך 100 בחורים בבריכה.‬
‫אתה באמת רוצה שאבקש מכולם לצאת?‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫חשבתי שיש לך ריאיונות עבודה.‬
‫לא יודע. אמרתי, "על הזין".‬
‫חופשת האביב האחרונה שלי.‬
‫חוץ מזה, לא יכולתי לסרב לנסיעה של 14 שעות‬ ‫עם הנהג הכי גרוע בעולם.‬
‫תשתוק, דרמה קווין. נרדמתי רק פעמיים.‬
‫אסור לתת לו לנהוג.‬
‫בטח.‬
‫אתה נשאר כאן?‬
‫לא יודע. נראה לאן הלילה ייקח אותי.‬
‫הבאה על הבמה היא דבון ו'.‬
‫דבון ו'.‬
‫שיט. נרשמת, דבון?‬
‫לא. אני לא חושבת ש…‬
‫דבון וייס מאוניברסיטת וולטון. דבון וייס.‬
‫מישהו רשם אותך כנראה.‬ ‫-דבון וייס.‬
‫היא כאן!‬
‫חבר'ה, תפסיקו. לא.‬ ‫-קדימה, דבון.‬
‫אני לא רוצה!‬
‫לא, אני בסדר. חבר'ה!‬
‫כן! קבלו את דבון ו'! קדימה, דבון.‬
‫אני לא נרשמתי.‬ ‫-את כבר כאן. תעשי את זה.‬
‫אני לא מכירה אפילו את השיר.‬
‫המילים שם.‬
‫כולם, תעודדו את הבחורה הזאת. קדימה.‬
‫קדימה, דבון!‬
‫כן!‬
‫קדימה, תנו בראש!‬
‫זאת הנערה שבעטה לך בציצי, לא?‬
‫זה עדיין כואב.‬
‫אני אוהב אותך!‬
‫קדימה, דבון!‬
‫זה אדיר!‬
‫כן!‬
‫דבון ו'!‬
‫- מייקל: לאן הלכת? -‬
‫איך ידעת שאני כאן?‬
‫יש לי אותך ב"מצא את החברים שלי", טמבלית.‬
‫בואי לכאן.‬ ‫-סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫בחיי, אני מתה על האח הזה.‬
‫גם אני. אני שונאת שאחי סטרייט.‬
‫אני יודעת. אחותי לסבית, וזה פחות מוצלח.‬
‫אלוהים! כל החיים אצטרך לראות‬ ‫את הקעקוע המטופש הזה‬
‫ולחשוב כמה אני שונאת אותה.‬
‫וזה עלה לי 400 דולר.‬
‫בעצם, 800.‬
‫היא גרמה לי, איכשהו, לשלם על שלה.‬
‫כן, אבא יהרוג אותך.‬ ‫וגם, זה נראה ממש מזוהם.‬
‫אני יודעת!‬
‫אני הולכת לשלם.‬ ‫-בסדר. אני אחכה בחוץ.‬
‫תעודה מזהה, חומד.‬
‫הנה.‬
‫מה הכתובת?‬
‫רחוב קרסטוויו 126, סטמפורד, קונטיקט.‬
‫בטח נחמד שם.‬
‫אחותי התחתנה עם איזה עשיר מסטמפורד.‬
‫עכשיו היא חושבת שהיא מלכת העולם.‬
‫האזור העני בסטמפורד?‬
‫כל כך עני שיש לה כסף ל-300 קעקועים,‬
‫אבל לא מספיק כדי להחזיר לי.‬
‫את צוחקת עליי.‬
‫שתלך להזדיין.‬
‫אלוהים, היא כזאת שקרנית.‬
‫מה יש בי שגורם לאנשים לחשוב‬ ‫שהם לא צריכים להיות כנים?‬
‫זו לא אשמתך.‬ ‫-בשלב מסוים, נראה שכן.‬
‫בחטיבה חשבתי שיהיה טוב בתיכון.‬
‫בתיכון חשבתי שיהיה טוב בקולג'.‬
‫זה בחיים לא יהיה טוב. אף פעם.‬
‫אני גיי.‬
‫מה?‬
‫לא, כלום.‬
‫רציתי רק להגיד לך שאני די בטוח שאני גיי.‬
‫בסדר.‬
‫תודה שסיפרת לי.‬
‫כן.‬
‫מרגיש נכון לצאת מהארון כשאוכלים "טאקו בל".‬ ‫ככה זה אמור להיות.‬
‫אני רק מקווה שזה לא ישנה את דעתך עליי.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫לא, אני חושבת שזה נהדר.‬
‫אגב, חזרת להיות החבר הכי טוב שלי.‬ ‫-כן, כולם חוזרים בזחילה.‬
‫בדיוק ככה.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫אוהב אותך.‬
‫מה נעשה בקשר לסלסט?‬
‫את חושבת שרק כי אני גיי,‬
‫וכל הגייז הם כלבות נקמניות,‬ ‫אני אדע מה לעשות?‬
‫את צודקת.‬
‫אם תהרסו אותי ואת הסוס שלי,‬
‫האם לא תגלו כלפיי את אותו חוסר סובלנות‬ ‫שמאשימים אותי בו?‬
‫לא, אל תגרור אותי לזה.‬
‫היי, פסל של חייל קונפדרציה,‬ ‫אנחנו לא צריכים אותך בקמפוס שלנו.‬
‫זה הסוף שלך.‬
‫לא!‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-סוף סוף מתי!‬
‫יפה מאוד. עבודה דרמטית ומוגזמת.‬
‫אגיד רק למען הסדר הטוב,‬ ‫שהפסל הזה אינו של חייל קונפדרציה.‬
‫הוא היה מאמן הלקרוס הראשון של בית הספר.‬
‫ופשוט… היה לו סוס.‬
‫בכל אופן, לכבוד לי…‬ ‫-בהצלחה, דבון.‬
‫תשתדלי לא לדבר מהר מדי.‬ ‫-אני בסדר. תודה.‬
‫קבלו במחיאות כפיים את דבון וייס.‬
‫זה היה כל כך טוב. ממש טוב.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫תודה, פרופסור זימן.‬
‫מטרת התחרות הזאת היא‬ ‫לעזור לסטודנטים לפתור בעיות‬
‫בחיי היומיום שלהם.‬
‫כשאני חושבת על הבעיה הקשה ביותר‬ ‫של סטודנטים בשנה א',‬
‫לא מדובר בהתמודדות עם עומס הלימודים,‬
‫או למצוא איזון בין עבודה לחיים חברתיים,‬
‫אלא לנסות לחיות בשלום עם שותפים מחורבנים.‬
‫אבל אני חושבת שעיצוב מבני יכול לעזור.‬
‫שטח של חדר מעונות סטנדרטי לשניים‬ ‫הוא 15.8 מטרים רבועים.‬
‫לא גדול במיוחד.‬
‫והוא נראה אף קטן יותר‬
‫כשחולקים אותו עם סוציופתית.‬
‫זאת השותפה שלי, סלסט.‬
‫לא הייתי צריכה להשתמש בשמה האמיתי? סליחה.‬
‫הפסקתי לקחת את התרופות,‬ ‫אז אני לא חושבת בהיגיון.‬
‫והבובה הזאת היא אני.‬
‫אם הבובה הזאת נראית בטראומה,‬ ‫זה כי אני בטראומה.‬
‫במעונות של וולטון יש ארונות זה לצד זה,‬
‫והם לא פרטיים במיוחד.‬
‫"תראו את כל הבגדים האלו שלא שייכים לי.‬
‫"אני מתה כבר ללבוש אותם בלי לבקש."‬
‫תודה לאחי, אלכס,‬
‫בתא הטכנאים, שמגלם את סלסט.‬
‫אז אם נרים את הארון,‬
‫יהיה קשה יותר‬ ‫לבעלת האצבעות הדביקות להגיע אליו.‬
‫"אני לא מגיעה.‬
‫"אני רוצה ללבוש את החזיות והתחתונים שלך."‬
‫כעת, בואו נבדוק איך המיטות ממוקמות.‬
‫מי כאן חזר הביתה‬ ‫ומצא את השותף שלו אוכל במיטה שלו?‬
‫כן.‬
‫פעם אחת חזרתי הביתה‬
‫ומצאתי מישהו "אוכל"‬ ‫את השותפה שלי במיטה שלי.‬
‫עשית את זה במיטה שלה?‬
‫בכל אופן, באמצעות מיטות קיר,‬ ‫נגדיל את שטח המחיה,‬
‫ויהיה לסלסט הרבה יותר קשה‬
‫לשכב עם בחור נמוך‬ ‫בזמן שאני מכינה עבורה שיעורי בית.‬
‫"טועמים את הקומבוצ'ה?"‬
‫למה הבובה של סלסט היא אני?‬
‫עד כה, העיצוב הזה מועיל רק לי.‬
‫אז שאלתי את עצמי,‬
‫"מה סלסט צריכה?"‬
‫זה קשה,‬
‫כי חייה התחילו בצניעות בבית הזה.‬
‫מה הקטע?‬
‫אז הנה זה.‬
‫זוהי מחיצה אטומה לרעש.‬
‫עכשיו לא אצטרך לשמוע עוד שקרים‬ ‫על כך שאביה של סלסט הוא שרת,‬
‫כשבפועל, הוא מנכ"ל "סטייפלס".‬
‫אלוהים, אחותי.‬
‫"סטייפלס"? המסעדה?‬
‫את אומרת שהיא ילדת נפוטיזם?‬
‫בוז!‬ ‫-כן.‬
‫ועוד דבר אחד.‬
‫רק בצד של סלסט.‬
‫אורות מנצנצים עם תמונות פולארויד.‬
‫כמו אצלנו. היא בטח קיבלה השראה…‬ ‫-כן.‬
‫תודה שהקשבתם. קדימה, אדריכלות.‬
‫אגב, אולי עוזרי הוראה לא צריכים להשתמש‬ ‫ברשימות קשר של הכיתה כשירות היכרויות.‬
‫דבון!‬
‫זה היה מטורף, אבל בקטע טוב, כמובן.‬
‫תודה.‬
‫איפה השגת את הרהיטים הקטנים האלו?‬
‫בנית אותם עם אחי.‬
‫את תהיי בסדר שם?‬
‫כן.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫- אלכס, שיחות שלא נענו -‬
‫התקשרתי אלייך איזה 15 פעמים.‬
‫מה קורה?‬
‫- פיטר קופלובסקי, תבוא איתי לנשף?‬ ‫באהבה, אלכס וייס -‬
‫אני מבולבלת. אתה עשית את זה?‬
‫לא!‬
‫את יכולה לבוא, בבקשה?‬
‫יש לי מבחן אחרון בצהריים,‬ ‫אבל אני אארוז ואבוא הביתה מיד אחרי.‬
‫אני ממש מצטערת, אלכס.‬
‫עוד לא הייתי מוכן.‬
‫מאמץ ועומס.‬
‫מאמץ הוא כוח פנימי ליחידת שטח.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫היא אפילו לא ניסתה לדבר איתי.‬
‫במקום זה, היא… הכינה מצגת‬
‫על איזו שותפה גרועה אני‬ ‫והציגה אותה לכל בית הספר.‬
‫זה היה נורא משפיל.‬
‫כן, אני מבינה איך זה יכול להיות מאתגר.‬
‫ורק מפני שהיא נדלקה על מישהו שנדלק עליי.‬
‫זו לא אשמתי.‬
‫בואי לכאן.‬
‫מה הקטע?‬
‫דבון, היי…‬
‫זה פתרון זמני.‬ ‫-את נשארת כאן?‬
‫זה בסדר.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫מה קורה, דבון?‬
‫היית בבית הספר של אחי הבוקר?‬
‫סליחה, במה את מנסה להאשים אותי עכשיו?‬
‫תראי לי את התיק שלך.‬
‫טוב…‬
‫לקחת את הקעריות של אמא שלי?‬
‫אלוהים, דבון. למה את אובססיבית‬ ‫לגבי הקעריות המכוערות האלו?‬
‫אימא שלך לא טובה.‬
‫היי, בנות, בואו ננשום עמוק, בסדר?‬
‫בואו נרגיע.‬ ‫-תפסיקי לפגוע במשפחה שלי!‬
‫בסדר.‬ ‫-את צריכה עזרה.‬
‫אולי תגידי לאבא העשיר שלך שימצא מטפל חדש.‬
‫לא! להרגיע.‬
‫קדימה.‬
‫את…‬
‫כל כך מפונקת!‬
‫את גרה בבית שלי 20 מיליון דולר!‬
‫ראיתי באינטרנט! יש בו מעלית.‬
‫בסדר. כל הכבוד.‬
‫אתן אומרות דברים חשובים,‬ ‫אבל לזרוק קעריות זה מסוכן בטירוף,‬
‫ואני חושבת שנכנס לי רסיס לעין.‬
‫אני לא מאמינה שהיינו חברות.‬
‫חברות?‬
‫התמזמזת עם הבחור שאהבתי!‬
‫את חושבת שרק התמזמזנו?‬
‫לא, דפקתי אותו.‬
‫כן, לא, דפקתי אותו בחופשת האביב.‬
‫דפקתי אותו בחופשת החורף.‬
‫כשבאת למשרד הקטן שלו‬ ‫כדי להזמין אותו לצאת איתך?‬
‫הייתי מתחת לשולחן.‬
‫כי בדיוק שכבנו.‬
‫אז…‬
‫את מגעילה.‬
‫היי, בואו לא נבייש אף אחת.‬
‫הוא לא רצה אותך. תתגברי על זה.‬
‫את משדרת‬
‫אנרגיה של אחות קטנה.‬
‫היי! אין לך רישיון להפעיל את זה!‬
‫לא!‬
‫תירגעו.‬
‫הפוסטרים שלי!‬
‫את כבאית, נכון? תכבי את זה.‬
‫רגשות חזקים.‬ ‫-מה הקטע?!‬
‫לעזאזל!‬
‫אני חייבת לכבות את זה.‬
‫חייבות לצאת מכאן!‬
‫שרפה! חבר'ה, קדימה, בואו!‬
‫יש שרפה!‬
‫אלוהים!‬
‫זה שלי!‬
‫אז מה?‬
‫קדימה!‬
‫היי, דבון! דבון, בואי נדבר.‬
‫בסדר! את רוצה לדבר? בואי נדבר!‬ ‫-כן.‬
‫למה אמרת שאת ענייה?‬
‫כי כשאת עשירה,‬ ‫אנשים חושבים שהחיים שלך טובים.‬
‫והחיים שלי לא טובים. לאמא שלי יש אלצהיימר,‬
‫ואבא שלי עזב אותה ונשא בחורה‬ ‫שגדולה ממני בשנתיים.‬
‫ואת מנפנפת מולי‬
‫במשפחה המושלמת שלך כל השנה!‬
‫היית יכולה לספר לי את זה והייתי תומכת בך,‬
‫כי זה מה שחברים עושים, פסיכופתית שכמוך!‬
‫בנות, תפסיקו! חייבים להתפנות!‬
‫תסתמי את הפה, אוליביה!‬
‫מה עשיתי?‬ ‫-את לא יודעת לקלוט מצבים!‬
‫טוב, יש שרפה!‬
‫כן, יש לך את הבובה החמודה שלך.‬ ‫אני רוצה לקרוע לה את הראש!‬
‫תפסיקי!‬
‫תני לי אותו!‬
‫תני לי את העצלן שלי!‬
‫ולצערי, ככה דבון הרגה את סלסט.‬
‫מה?‬ ‫-לא!‬
‫אני צוחקת. אבל דבון באמת שרפה את המעונות.‬
‫זהירות, בבקשה. את בסדר? זה לא לוחץ מדי?‬
‫מי הבחור הזה? ולמה הוא נוגע בך?‬
‫הוא כבאי!‬
‫טוב, אני מתחננת שתיפרדו. תיפרדו עכשיו.‬
‫היא חשפה את הבן שלי בפומבי בבית הספר שלו.‬
‫תמיד ידענו שהוא כנראה גיי,‬ ‫אבל זה לא היה מקומה לעשות את זה.‬
‫בנוסף, היא חייבת לי 2,000 דולר.‬
‫זה לא חשוב כרגע, בריאן.‬
‫אלפיים דולר. אני רוצה שזה יירשם.‬
‫את לא… אל תעני על שום שאלה.‬
‫היא לא עשתה דבר. בשורה התחתונה…‬
‫אל תגידי כלום.‬
‫הבת שלי חפה מפשע. היא לא עשתה דבר.‬
‫בדיוק כמו באונ' קליפורניה.‬
‫אסור לחנות כאן.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫סלסט!‬
‫סליחה על האיחור.‬ ‫לקח המון זמן להשיג את עורכי הדין.‬
‫אנחנו כל כך שמחים שאת בסדר.‬
‫תודה, קייטי.‬
‫ג'ון, הוא עדיין רעב.‬
‫אני יכולה להאכיל אותו באוטו?‬ ‫-כן, מה שצריך.‬
‫סיפרת לאימא?‬
‫לא. למה?‬
‫באיזה בית ספר תרצי ללמוד עכשיו?‬
‫ביה"ס הזה נשרף.‬
‫אני לא צריכה בית ספר אחר. אני צריכה שיקום.‬
‫יש לי פי-טי-אס-די.‬
‫יש לך מחלת מין?‬
‫כן, זה היה ממש אינטנסיבי.‬
‫וזה, חברותיי,‬
‫כוחו של מספר סיפורים טוב.‬
‫עכשיו, תעופו מפה.‬
‫זהו זה?‬
‫זהו זה.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה שאמרתי שיש לך ריח‬ ‫של סנדוויץ' איטלקי.‬
‫סליחה שצילמתי אותך ישנה.‬
‫תודה.‬
‫אני מתגעגעת לזה שאהבנו זו את זו.‬ ‫-כן.‬
‫ביי, מליסה.‬
‫כל כך חמודה.‬
‫תודה, ד"ר שילינג.‬
‫זה היה אדיר.‬
‫מרפא מאוד.‬
‫אני שמחה שזה עזר.‬
‫מה קרה בסוף עם סלסט?‬
‫טוב,‬
‫סלסט סולקה משני בתי ספר נוספים,‬
‫אז אבא שלה ניתק אותה כלכלית.‬
‫ועכשיו…‬
‫זה קורע.‬
‫- גוס -‬
‫אלוהים, זאת את!‬
‫את עובדת ב"סטייפלס".‬
‫זה ממש קורע!‬
‫בחיי!‬
‫את עובדת ב"סטייפלס"!‬
‫-סתום את הפה!‬
‫קוראים לזה קארמה!‬
‫חבל רק שסוף הסיפור‬ ‫היה מבאס כל כך בשביל דבון.‬
‫אלוהים, אני יודעת.‬
‫ממש מבאס.‬
‫מה קרה לה בכלל?‬
‫היא קיבלה שותפה חדשה.‬
‫טוב, וייס. את כאן.‬
‫תהני מהבית שלך בחודשיים הקרובים.‬
‫יפה.‬
‫בשר טרי.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫צ'אק.‬
‫כי אני הופכת חארות כמוך לבשר טחון מובחר.‬
‫כן, בסדר.‬
‫בואי נעבור על כמה דברים.‬
‫אחת, אל תיגעי בדברים שלי.‬
‫שתיים, אל תלבשי את הבגדים שלי.‬
‫שלוש, אל תעשי סקס במיטה שלי.‬
‫תצייתי לחוקים האלו,‬
‫ולא אצית אותך כשאת ישנה.‬
‫סתם צחקתי.‬
‫לעזאזל!‬
‫הכול בסדר, מותק.‬
‫תירגעי.‬
‫אני לואיז.‬
‫ברוכה הבאה לתא.‬
‫יש לי פה צידנית קטנה. יש שם כיבוד.‬
‫רוצה סודה?‬
‫לא. אני בסדר, תודה.‬
‫בסדר, כמובן.‬
‫יש לך משפחה?‬
‫יש לי אח.‬
‫הוא בדיוק יצא.‬
‫מהכלא?‬
‫מהארון.‬
‫לעזאזל!‬
‫בטח ירדה לו אבן ענקית מהלב.‬
‫כן, נראה לי.‬
‫טוב. מאיפה אתם?‬
‫מונטקלייר, ניו ג'רזי.‬ ‫-מונטקלייר?‬
‫ילדה, שדדתי ארבע‬ ‫חנויות תכשיטים במונטקלייר.‬
‫לא, זאת היית את?‬ ‫-זאת הייתי אני!‬
‫אלוהים!‬ ‫-שמעת עליי?‬
‫כן, שמעתי עלייך!‬
‫טוב, אני מרגישה מפורסמת. אלוהים.‬
‫טוב, בגלל זה אני…‬
‫שיט! הן מצאו חן זו בעיני זו?‬ ‫-מה הקטע?‬
‫כן, האמת שזה מתוק.‬
‫טוב, מה קרה לכל האחרים?‬
‫אתן ממש רוצות לדעת על הסוף של כולם?‬
‫כן!‬ ‫-ברור!‬
‫טוב, בבקשה.‬
‫מייקל עבר לסטטן איילנד‬
‫ופתח מסעדה ספרדית בשם "מיגל'ז".‬
‫המסעדה נסגרה תוך חצי שנה‬ ‫אחרי שבביקורת של הניו יורק טיימס נכתב,‬
‫"לפאייה יש טעם של חרא".‬
‫הוא גם הקריח בגיל 25.‬
‫בגלל החוויה של אחותו, אלכס ויתר על קולג'.‬
‫הוא מנחה כיום פודקאסט מצליח‬ ‫על "המרוץ לדראג" עם ארוסו,‬
‫פיטר קופלובסקי.‬
‫ג'ורג' נהפך לתורם הזרע הפורה ביותר בארה"ב.‬
‫הוא אביהם של 13 אלף ילדים.‬
‫כולם יודעים לשחק פריזבי.‬
‫הרובוט הגיי מנהל יחסים מאושרים‬ ‫עם שואב אבק פאנסקסואלי.‬
‫דבון ולואיז שוחררו מוקדם מהכלא‬ ‫בשל התנהגות טובה‬
‫והקימו יחד את העסק הצומח הכי מהר‬ ‫במנהטן לאדריכלות ולעיצוב.‬
‫הן באמת החברות הכי טובות לנצח.‬
‫- מהכלא לפנטהאוז -‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬