Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫- דטרויט, מישיגן -‬
‫יש קצב בדטרויט,‬
‫תמיד היה שם.‬
‫בתקופה שהג'אז זרם לרחובות‬ ‫בשעה שתיים לפנות בוקר.‬
‫כשהדופק של מוטאון היה ברי,‬
‫סטיבי, אריתה, מרווין, דיאנה והסופרימס.‬
‫הקצב הזה מעולם לא עזב.‬
‫וזה נוצץ.‬
‫בשבילי, ה"נוצץ" לא מתנצל‬ ‫ואינו זקוק לתמיכה.‬
‫הוא בוהק וחזק כמו שנדליר.‬
‫הפעם הראשונה שנגעתי בדטרויט הייתה ב-78'.‬
‫הייתי ילדה שבאה לבקר.‬
‫עכשיו אני אישה עם משימה.‬
‫דטרויט, חזרתי.‬
‫אני סומור, וזה "נוצצת כמו שנדליר".‬
‫דטרויט!‬
‫מה קורה?‬
‫מתה על זה.‬
‫אני ממש מתה על זה!‬
‫בחיי, אתם נותנים לי אהבה. אני מתה על זה.‬
‫כן!‬
‫מתה על זה.‬
‫זה מוצא חן בעיניי. תודה.‬
‫כן.‬
‫תקשיבו, אתם נותנים לי אהבה אמיתית.‬
‫אתם נותנים לי אהבה כמו לפרנקי בברלי.‬
‫אהבתי.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫תקשיבו, אני אישית חושבת‬ ‫שהשיר של פרנקי בברלי "לפני שאשחרר"‬
‫צריך להיות ההמנון השחור החדש.‬
‫באמת.‬
‫כל פעם ש-50 או יותר שחורים נפגשים,‬
‫אנחנו צריכים לשיר את החרא הזה.‬
‫בדיוק.‬
‫בשביל הלבנים כאן‬ ‫שלא מבינים על מה אני מדברת,‬
‫"לפני שאשחרר" של פרנקי בברלי‬
‫שווה ל"סוויט קרוליין" שלכם.‬
‫אתם נותנים לי כאן אהבה כמו של פרנקי בברלי.‬
‫זה… כן!‬
‫וצריך להודות, תקשיבו, פרנקי היה וייב.‬
‫פרנקי היה וייב שלם.‬
‫ושחורים בכל המדינה אוהבים את פרנקי בברלי.‬
‫אנחנו אוהבים את פרנקי כל כך,‬ ‫שידענו שנתיים לפני שפרנקי מת‬
‫שהוא לא 100 אחוז.‬
‫אבל בכל זאת הלכנו להופעה‬
‫ושרנו את כל השירים בשביל פרנקי.‬
‫הוצאת את כל הבגדים הלבנים שלך,‬
‫הלכת להופעה, ושרת את השירים המזוינים.‬
‫אמיתי, נתנו לפרנקי בברלי‬
‫הנחה של לותר ואנדרוס.‬
‫בדיוק.‬
‫אגיד לכם משהו,‬ ‫שחורים אוהבים את לותר ואנדרוס.‬
‫אין פה אף אחד מעל גיל 40‬
‫שיודה שלותר היה גיי.‬
‫לותר יכול היה להגיע להופעה עם שמלה.‬
‫ואנחנו נשב שם כזה,‬
‫"בטח איבדו את המזוודה שלו בשדה התעופה."‬
‫לעולם לא נודה שלותר היה גיי.‬
‫אפילו אם מישהו היה לוחץ, היינו כזה,‬ ‫"למה לעזאזל זה קשור?"‬
‫אהבה שחורה, מגינים על אהבה שחורה.‬
‫תקשיבו, כשאוהבים אמנים שחורים,‬ ‫מגינים על זה.‬
‫נגיד, פעם אחת הייתי צריכה‬ ‫להגן על תלבושת של אשר.‬
‫אשר עשה הופעה.‬
‫אשר הגיע עם חולצה נשית, סיכת דש,‬
‫וכפפות של אשת כנסייה.‬
‫וזה דפק אותי.‬
‫לא אשקר, זה דפק אותי.‬
‫קודם כול, אני מבוגרת מספיק‬ ‫לדעת מה ההבדל בין חולצה לחולצה נשית.‬
‫אשר לבש חולצה נשית מזוינת.‬
‫וזה דפק אותי.‬
‫וזה העניין, זו לא באמת הייתה חולצה נשית.‬
‫כי נראה לי‬ ‫שראיתי את אל גרין פעם או פעמיים‬
‫עם החולצה הזו בזמנו.‬
‫אבל זה היה השילוב הזה של חולצה, סיכה,‬ ‫וכפפות אשת הכנסייה‬
‫שדפק אותי.‬
‫אני יושבת שם כזה,‬ ‫"למה לעזאזל אשר לבוש כמו אחת מבנות הזהב?‬
‫"מה לעזאזל קורה פה?"‬
‫וזה העניין, אני אוהבת את אשר.‬
‫לעולם לא, אפילו לא ליום אחד, עד היום,‬
‫חשבתי שאשר הוא גיי.‬
‫אבל מי שבחר את החולצה הזו גיי בטירוף.‬
‫כי אף פעם לא תראו אח אומר חרא כמו,‬
‫"אחי, לך עם החולצה הנשית."‬
‫אף אח לא יציע חולצה נשית.‬
‫אבל אשר לבש חולצה נשית מזוינת.‬
‫ואני אגיד לכם למה הגנתי על זה.‬
‫כי אישית, אני חושבת‬ ‫שאשר הוא בילי די ויליאמס המודרני שלנו.‬
‫באמת… זוכרים את בילי די ויליאמס?‬
‫אני מסתכלת סביב האולם.‬
‫רוב האנשים כאן מבוגרים מספיק‬ ‫לדעת מי זה לעזאזל בילי די ויליאמס.‬
‫וסבתא שלי ואימא שלי‬ ‫אוהבות את בילי די ויליאמס.‬
‫תקשיבו, בילי די ויליאמס היה הגבר השחור‬
‫הכי חלק וכריזמטי‬ ‫שאי פעם ראיתם בטלוויזיה.‬
‫העור שלו היה בצבע חום קקאו.‬
‫היה לו קול עמוק, סקסי וחלק.‬
‫היה לו אפרו, שהיה יבש, אבל רטוב‬
‫אבל גם מתולתל, באותו הזמן.‬
‫מעולם לא ראינו חרא כזה.‬
‫בילי די ויליאמס היה הדבר האמיתי.‬
‫ובגלל שבילי די ויליאמס היה כל כך חלק,‬
‫הייתם חושבים שהוא יפרסם, נגיד,‬
‫קוניאק או ברנדי או שמפניה.‬
‫אבל בילי די ויליאמס‬ ‫היה הפנים של הזבל הכי זול בשוק.‬
‫קולט 45.‬
‫בירה זולה.‬
‫אם תשתו את החרא הזה חם,‬ ‫אתם תלכו מכות עם כולם פה.‬
‫וסבתא שלי אהבה אותו.‬
‫ובגלל שסבתא שלי אהבה אותו,‬ ‫סבא שלי לא סבל את התחת שלו.‬
‫סבא שלי כל כך לא אהב אותו‬
‫שהוא שתה רק חצי פחית וזרק את השאר.‬ ‫כאילו, שילך להזדיין.‬
‫אבל ככה אני רואה את אשר,‬ ‫כמו בילי די ויליאמס שלנו.‬
‫ואנחנו נותנים לו אהבה. תקשיבו, אהבה שחורה.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫אני עושה סטנדאפ כבר יותר מ-30 שנה.‬
‫כן, 30 שנה.‬
‫אני מקבלת אהבה.‬
‫תנו לי לומר לכם משהו,‬ ‫אני מכירה אהבה שחורה.‬
‫אני מטיילת בארץ הזאת ושחורים אוהבים אותי.‬
‫כשאני אומרת לכם ששחורים אוהבים אותי,‬ ‫זה נכון. באמת.‬
‫לא אכפת לי באיזו עיר אני,‬
‫אם אגיע לשכונה ואלך למקדונלד'ס‬
‫והם ידעו שזו אני,‬
‫הם ישימו מק-דג בשקית, נשמות.‬
‫הם יוסיפו נאגטס ויזרקו פנימה מק-דג.‬
‫ככה זה פשוט. ככה זה.‬
‫כשהילדים שם רואים אותי, אתם צריכים לראות.‬
‫הם מאבדים את זה לגמרי.‬
‫הם אומרים, "אימא שלי אוהבת אותך.‬ ‫אימא שלי אוהבת אותך.‬
‫"רוצה פאי?"‬
‫אני כזה, "אל תאבד את העבודה שלך‬ ‫בשביל פאי תפוחים, אחי.‬
‫"אל תשוויץ ומק-תפוטר מפה".‬
‫אבל תקשיבו, אני מכירה אהבה שחורה.‬
‫באמת.‬
‫אבל למדתי משהו.‬
‫למדתי שכשמדובר בשחורים…‬
‫לא רק שאנחנו אוהבים,‬ ‫אבל אנחנו אוהבים כל כך חזק,‬
‫שגם כשפורצים את גבולות הקהילה,‬ ‫האהבה רק גדלה.‬
‫אבל למדתי משהו לגבי שחורים.‬
‫למדתי שאפשר למות בזמן הלא נכון.‬
‫כן, אתה יכול להתברבר ולמות בזמן הלא נכון.‬
‫תראו מה קרה לטיטו ג'קסון.‬
‫טיטו ג'קסון מת מיד אחרי פרנקי‬
‫וממש לפני שפאפי נכנס לכלא.‬
‫לא ראיתם כלום על הלוויה של טיטו.‬
‫לא ראיתם תמונות מהסעודה שאחרי.‬
‫לא ראיתם את קתרין פורצת בבכי.‬
‫לא ראיתם את ג'נט כולה בשחור.‬
‫בני זונות מנסים להתנהג‬ ‫כאילו הם בכלל לא מכירים את טיטו.‬
‫בבוקר שבו טיטו מת, הלכתי לבת דודתי הצעירה.‬
‫אמרתי, "היי, טיטו מת הבוקר".‬
‫ובת דודה שלי כזה,‬ ‫"אוי לא, לא הכלב מ'הקוסם'".‬
‫אמרתי, "כלבה, זה טוטו.‬
‫"אני מדברת על טיטו.‬ ‫טיטו, אח של מייקל. טיטו."‬
‫היא הייתה כזה…‬
‫היא אפילו לא ידעה שלמייקל היה אח.‬
‫אמרתי, "לעזאזל, טיטו מת בזמן הלא נכון".‬
‫ואז הלכתי לדוד שלי,‬
‫ואני יודעת שהוא מבוגר מספיק‬ ‫כדי להכיר את טיטו, לעזאזל.‬
‫הייתי כזה, "גבר, איבדנו את טיטו הבוקר".‬
‫הוא אמר,‬ ‫"בכנות, אני יותר טיפוס של גריי גוס.‬
‫"אני לא ממש בקטע של וודקה טיטו."‬
‫אני כזה, "אחי, טיטו, מרלון, ג'רמיין,‬ ‫סרבלים, אפרו.‬
‫"אחי, אתה מכיר את טיטו, לעזאזל."‬
‫אמרתי, "לעזאזל, טיטו מת בזמן הלא נכון".‬
‫יודעים מי עוד מת בזמן הלא נכון?‬
‫פארה פוסט מייג'ורס, השחקנית.‬
‫פארה פוסט מייג'ורס‬ ‫מתה באותו יום כמו מייקל ג'קסון.‬
‫בחייך, אחותי,‬ ‫את יודעת שאת לא יכולה על מייק.‬
‫היית צריכה‬ ‫להחזיק מעמד עוד יום, אחותי, בחייך.‬
‫כבר היית מלאכית.‬
‫היית אחת מהמלאכיות של צ'ארלי.‬ ‫פשוט תחכי עוד יום אחד.‬
‫היא מתה באותו יום כמו מייקל ג'קסון.‬
‫אומרים שאפילו לא מצאו בית לוויות‬ ‫שייקח את הגופה.‬
‫אומרים שאנשים ענו לטלפון כזה, "פארה מי?‬
‫"עופי, כלבה, אנחנו מחכים לאנשים של מייק.‬ ‫רדי מהקו."‬
‫תקשיבו, המוות הוא בלתי נמנע,‬
‫וכולנו נעזוב כאן יום אחד.‬
‫וכולנו צריכים להתפלל למעבר חלק.‬
‫אבל אני אהיה כנה.‬
‫אחד האנשים הכי חלקים‬ ‫שאי פעם עזבו את העולם הזה‬
‫היה או.ג'יי סימפסון.‬
‫חלקכם נראים כזה, "או.ג'יי מת?"‬
‫תקשיבו, או.ג'יי עזב את העולם הזה חלק.‬
‫לא ראיתי מישהו‬ ‫עוזב את העולם חלק כמו או.ג'יי.‬
‫אז ככה זה קרה.‬
‫שבועיים לפני שאו.ג'יי מת,‬
‫הייתה שמועה שלאו.ג'יי יש סרטן‬ ‫ושהוא בהוספיס.‬
‫הבן זונה הזה עלה לשידור חי.‬ ‫או-ג'יי שידר חי ממגרש גולף.‬
‫הוא התחבר לאינסטגרם.‬
‫הוא אמר, "היי, היי, היי.‬
‫"מה זה החרא הזה שאני שומע?‬
‫"אנשים אומרים שאני חולה ושאני בהוספיס.‬
‫"אני כאן במגרש הגולף נהנה ממשחק נהדר."‬
‫הבן זונה התנתק מהאינסטגרם‬
‫והיה מת לפני שהחרא הזה הגיע לפייסבוק.‬
‫אמרתי, "לעזאזל, הוא איננו. חלק".‬
‫כן.‬
‫הוא איננו.‬
‫אני אחת מהאנשים האלה‬ ‫שמנסים להתעדכן בכל החרא.‬
‫באמת. אני מנסה לעמוד בקצב.‬
‫אבל פספסתי חלק.‬
‫אני מתביישת לומר שאני כנראה בין היחידים‬
‫שלא קלטו אף אחד מהמסרים הסמויים‬
‫של קנדריק לאמאר בהופעת המחצית של הסופרבול.‬
‫לא אשקר לכם, לא קלטתי שום דבר מהחרא הזה.‬
‫שום דבר.‬
‫אני אהיה כנה איתכם.‬
‫הוא דפק אותי כבר בתלבושת.‬
‫הבן זונה הזה יצא עם פדלפון במותן נמוכה‬
‫עם הדפס של זין מקדימה.‬
‫הייתי מבולבלת לאללה. כאילו מה?‬
‫ולא ידעתי שקנדריק כזה עבה.‬
‫אני בלי המשקפיים.‬
‫חשבתי שזו סטפני מילס בהתחלה.‬
‫אני כזה, "לעזאזל,‬
‫"לא ידעתי שסטפני מילס במופע הזה."‬
‫עד שהלכתי לקחת את המשקפיים שלי וחזרתי,‬ ‫כל החרא הזה נגמר.‬
‫אמרתי, על הזין שלי.‬
‫פספסתי את זה.‬
‫כולכם לא ידעתם שקנדריק כזה עבה.‬ ‫אני לא ידעתי שקנדריק כזה עבה.‬
‫והצעירים, תקשיבו, הצעירים כעסו.‬
‫הם כעסו כי הם התייחסו לזה ברצינות.‬
‫בן דודי הצעיר כזה,‬ ‫"לא קלטת אף אחד מהמסרים?"‬
‫תקשיבו, הצעירים ניתחו את החרא הזה,‬
‫בחנו את החרא הזה, פירקו אותו,‬
‫קלטו את כל המסרים הסמויים.‬
‫אני כזה, "עשיתם את כל החרא הזה,‬ ‫אבל על 'פרויקט 2025' רפרפתם".‬
‫הם לא קראו שום דבר מהחרא הזה.‬
‫והנה אנחנו.‬
‫טראמפ 2.5.‬
‫טראמפ מנהל את המקום הזה.‬
‫דבר אחד אני יכולה לומר לכם,‬ ‫הוא עושה את כל מה שהוא אמר שהוא יעשה.‬
‫הוא עושה את כל מה שהוא אמר.‬
‫מה טראמפ אמר‬ ‫שהוא מתכוון לעשות ביום הראשון?‬
‫ביום הראשון, טראמפ אמר,‬ ‫"אם אתה לא אזרח של ארצות הברית של אמריקה,‬
‫"אתה תתחפף מפה."‬
‫ואני לא יודעת אם אתם שמים לב,‬ ‫אבל הם מתחפפים מפה.‬
‫כן, נשמות, הם מתחפפים מפה.‬
‫ובמקומכם,‬ ‫הייתי מחזיקה את תעודת הלידה עליי.‬
‫אבל הם לא מעיפים כמה.‬
‫הם מעיפים את כולם החוצה.‬
‫ונשים, אני לא יודעת למה אתן מסתובבות פה‬ ‫עם כל השיער הבינלאומי הזה עדיין.‬
‫אתן תהיו בגבול ותנסו להסביר את זה למישהו.‬
‫"לא, אני אמריקאית. השיער מלזי.‬
‫"אני לא מלזית.‬
‫"השיער ממלזיה.‬
‫"אני מאמריקה… רגע, תתקשר לאימא שלי."‬
‫"אימא, את צריכה להביא את הקבלה שלי.‬ ‫רדי למטה…" שיט.‬
‫זה לא הזמן להתברבר עם זה עכשיו.‬
‫אני אפילו לא אעשה פוני עכשיו, כי זה סיני.‬
‫אני כזה,‬ ‫"לא, כלבה, תעשי לי מצח עכשיו, בסדר?‬
‫"זה לא הזמן להתברבר פה."‬
‫אני מנסה להגיד לכן‬
‫שאולי זה החודש האחרון שלכן‬ ‫לעשות מניקור פדיקור.‬
‫יכול להיות‬ ‫שתעשו את החרא הזה לבד בחודש הבא.‬
‫תשבו בבית כמו פעם.‬
‫כן, הם מתחפפים מפה.‬
‫ומה עוד טראמפ אמר? מה עוד הוא אמר?‬
‫טראמפ אמר שבארבע השנים הבאות‬
‫נכיר רק בשני מגדרים.‬
‫והם זכר ונקבה.‬
‫כל שאר החרא הזה שעשינו בין לבין, לא.‬
‫טראמפ אמר שאנחנו בונים חומה וארון.‬
‫אתה תזיזו את התחת שלכם חזרה לארון.‬
‫כן.‬
‫תזיזו את התחת שלכם חזרה לארון.‬
‫ויש לי בת דודה לסבית.‬
‫אני מדברת על לסבית לסבית, לסבית אמיתית.‬
‫לסבית עם זין.‬
‫אמרתי, "כלבה, כדאי שתשיגי קוקו‬ ‫ונעלי פלטפורמה‬
‫"ותתערבבי איתנו עד שהחרא הזה יירגע.‬
‫"זה לא הזמן לבלוט עכשיו."‬
‫זה חרא אמיתי.‬
‫תקשיבו, זה העניין בסטנדאפ.‬
‫לדבר על חרא אמיתי.‬
‫ולפעמים החרא כל כך גרוע,‬ ‫שצריך לצחוק כדי להגיע לצד השני.‬
‫אני רצינית.‬
‫צריך לצחוק כדי להגיע לצד השני.‬
‫אף פעם לא הייתי אדם פוליטי.‬ ‫אף פעם לא היה לי אכפת מפוליטיקה.‬
‫אבל עכשיו אני מתעניינת.‬
‫אני בהחלט מתעניינת.‬
‫אפילו צפיתי בטקס ההשבעה.‬
‫לא ידעתי שהחרמנו. לא ידעתי ששחורים…‬
‫בת דודה שלי כזה, "אסור היה לך לצפות."‬
‫אף אחד לא אמר לי לא לצפות.‬
‫בסוף צפיתי בטקס ההשבעה.‬
‫ואני אספר לכם דברים מוזרים.‬ ‫חשבתי שזה מוזר.‬
‫היו שמונה תפילות במהלך טקס ההשבעה.‬
‫הם התפללו שמונה פעמים.‬
‫טראמפ לא עצם את עיניו אפילו פעם אחת.‬
‫הוא התפלל בדיוק ככה בכל תפילה.‬
‫הוא לא עצם את עיניו אפילו פעם אחת.‬
‫אבל אני לא מאשימה אותו.‬
‫אם היו מנסים להרוג אותי פעמיים בשנה אחת,‬ ‫גם אני לא הייתי עוצמת עיניים בפומבי.‬
‫אני אהיה כנה איתכם. אחת הסיבות שצפיתי‬ ‫הייתה באמת כדי לראות מה מלניה תלבש.‬
‫כי בחייכם, מלניה חדה לאללה.‬
‫היא עושה את זה. כן.‬
‫היא עושה את זה.‬
‫והיא לא אכזבה.‬
‫מלניה ישבה שם עם הכובע למטה עד כאן.‬
‫הכלבה הזאת ישבה שם שלוש שעות.‬ ‫אמרתי, "הכלבה הזאת מסטולה לאללה".‬
‫בחייכם.‬
‫הייתם יושבים איפשהו‬ ‫עם כובע נמוך כל כך שלוש שעות?‬
‫היא לא הסתכלה שמאלה. היא לא הסתכלה ימינה.‬
‫טראמפ ניסה לנשק את הכלבה.‬ ‫היא התרוממה והתיישבה.‬
‫אמרתי, "כן, היא מסטולה לאללה".‬
‫מישל לא הגיעה, וכולם התפוצצו.‬
‫הם היו כזה, "וואו, מישל אפילו לא הגיעה".‬
‫אני לא חשבתי שזה עניין גדול‬ ‫שמישל לא הגיעה.‬
‫אני אגיד לכם ממה הייתי בהלם.‬
‫הייתי בהלם שהיא נתנה לברק ללכת לבד.‬
‫כי בואו נבהיר, ברק שווה לאללה.‬
‫וכלבות יתחילו עם ברק.‬
‫הייתי באמת בהלם מזה‬
‫שבדרך כלל לא רואים אחים עם רגלי או‬ ‫לבד אחרי שמונה בערב.‬
‫נשים יודעות. אחים עם רגלי או‬ ‫לא נמצאים לבד בחוץ אחרי שמונה.‬
‫רגלי איקס יש בכל מקום.‬
‫הם נמרחים עלייך במועדון.‬
‫לעזאזל.‬
‫"לא, מה שאני אומר…"‬
‫"אחי, לא."‬
‫אבל לא רואים אחים עם רגלי או‬ ‫לבד בחוץ אחרי שמונה.‬
‫אז הייתי בהלם.‬
‫תראו את האחים עם רגלי האיקס, הם התעצבנו.‬
‫הם יושבים כאן כזה, "אל תפסלי עד שתנסי".‬
‫אבל טראמפ אומר שהוא משנה דברים.‬
‫אנחנו לא יודעים אם זה יעבוד.‬ ‫לא יודעים אם זה טוב או רע.‬
‫אנחנו פשוט מחכים שזה יעבור.‬
‫טראמפ משנה כל מיני דברים.‬
‫הבן זונה מנסה… הוא נפטר מסיוע בדיור.‬
‫כן, סיוע בדיור.‬
‫מדיקר.‬
‫אולי הוא ייפטר מהביטוח הלאומי.‬
‫טראמפ הלך רחוק כל כך שהוא אפילו אמר‬ ‫שבשנה הבאה הוא ייפטר משעון הקיץ.‬
‫בשנה הבאה יהיה חושך ב-15:30.‬
‫נגמר.‬
‫זה נגמר.‬
‫זה העניין, הוא אפילו לא רוצה להיות נשיא.‬
‫מה שהוא רוצה זה להיות המלך. באמת.‬
‫הוא ממש רוצה להיות מלך.‬
‫הוא מנסה דברים שמעולם לא נעשו בעבר.‬
‫טראמפ אמר לבני זונות,‬
‫"אני רוצה את התמונה שלי‬ ‫על שטר של 200 דולר."‬
‫הם היו כזה,‬ ‫"אדוני הנשיא, אין שטר של 200 דולר".‬
‫הוא אמר, "אנחנו נייצר שטר של 200 דולר,‬
‫"ונשים תמונה שלי על הבן זונה."‬
‫הם אמרו, "ובכן, אדוני הנשיא,‬ ‫על הכסף יש רק נשיאים מתים".‬
‫אמרתי, "אל תעצרו אותו, תנו לו.‬
‫"תנו לו."‬
‫כי הוא עושה דברים שמעולם לא ראינו.‬
‫תקשיבו, אנחנו צוחקים,‬ ‫אבל אנשים עוברים תקופה קשה.‬
‫כי אנשים מאבדים את עבודתם.‬ ‫יש הרבה אנשים שאיבדו את עבודתם.‬
‫אנחנו בתקופה קשה.‬ ‫בתקופות קשות צריך לזכור את זה:‬
‫אפילו כשאתם חווים תקופה קשה,‬ ‫תקופות קשות לא נמשכות הרבה זמן.‬
‫ותבינו שתמיד יש מישהו אי שם‬
‫שמצבו גרוע יותר מכם.‬
‫אם זה גורם לכם להרגיש טוב יותר,‬ ‫יש לי חברה, היא עוברת כזו תקופה קשה,‬
‫היא מוכרת את הכוס,‬ ‫והיא אפילו לא אוהבת זין.‬
‫אז אם אתם חושבים שלכם קשה,‬
‫הכלבה הזו בוכה בזמן שהיא מורידה תחתונים,‬ ‫כזה…‬
‫עכשיו, הוא מנהל דברים בדרך שלו.‬
‫הוא עושה דברים בדרך שלו.‬
‫הוא חנן את כל "הנערים הגאים".‬ ‫שחרר את כל הנערים הגאים מהכלא.‬
‫חנן את כולם. ביטל את האישומים, שחרר אותם.‬
‫כולכם מכירים את הנערים הגאים, כן?‬
‫האנשים שאחראים להתקוממות,‬
‫שהסתערו על הקפיטול בוושינגטון,‬ ‫טיפסו על החומות.‬
‫הוא חנן ושחרר את כולם.‬ ‫ואני, "טוב, שחררת את הנערים הגאים".‬
‫"מה עם 'הנערים הדוחים'?‬ ‫תשחרר את הנערים הדוחים."‬
‫אתם יודעים מי הם "הנערים הדוחים".‬
‫אר. קלי, פי דידי ומיסטיקל.‬
‫הנה זה בא.‬
‫אנחנו צוחקים,‬ ‫אבל הם עוד לא הגיעו לחרא שלנו.‬
‫אנחנו פה מוציאים מניפות וכל מיני,‬
‫לובשים מגפי בוקרים בקיץ וכאלה.‬
‫אבל אנחנו רק משתוללים.‬
‫אנחנו יכולים…‬ ‫תקשיבו, אנחנו יכולים להרים כל דבר.‬
‫שחורים לקחו את הריקוד הכפרי הישן‬
‫והוסיפו לו תחת.‬
‫אתם יודעים‬ ‫שאנשים לא עשו את החרא הזה לפנינו.‬
‫הם הוסיפו תחת לריקודים הכפריים.‬
‫איפה המניפות?‬
‫הם הוסיפו תחת לריקודים הכפריים.‬
‫אבל עלינו לשים לב.‬ ‫כי אני לא יודעת אם שמתם לב,‬
‫אבל הם מנסים למחוק את קיומנו לגמרי.‬
‫באמת.‬
‫כולכם שמתם לב?‬ ‫כבר לא מלמדים היסטוריה של שחורים בבתיה"ס.‬
‫זה המצב שלנו.‬
‫אם ההיסטוריה השחורה חשובה לשחורים,‬
‫אנחנו צריכים ללמד את הילדים שלנו בעצמנו.‬
‫זה המצב שלנו עכשיו.‬
‫בדיוק. אם ההיסטוריה שלנו חשובה לשחורים,‬
‫עלינו ללמד את ילדינו בעצמנו.‬
‫אישית, אני חושבת‬ ‫שכל החינוך צריך להתחיל בבית,‬
‫בין אם זה היגיינה, נימוסים, התנהגות‬
‫ועכשיו היסטוריה שחורה.‬
‫אם זה חשוב לנו, צריך ללמד את הילדים בבית.‬
‫עכשיו, יכול להיות שאני קצת משוחדת,‬
‫כי כשגדלתי, אבא שלי היה מורה לאנגלית.‬
‫אבא שלי לימד אנגלית,‬ ‫והוא היה מורה להיסטוריה שחורה.‬
‫אז דבר אחד, כן, דבר אחד,‬
‫היה לו חשוב‬ ‫שנכיר את ההיסטוריה השחורה שלנו.‬
‫למען האמת, הוא היה משחק איתנו משחקים,‬ ‫רק בשביל שנזכור.‬
‫הוא היה משחק משחקים. בכל ארוחת ערב,‬
‫הוא כינה כל מאכל בשם של מנהיג שחור.‬
‫אז הוא היה אומר משהו כמו,‬
‫"תעבירו את העוף המטוגן של מרטין לותר קינג.‬
‫"תעבירו את המקרוני וגבינה של הארייט טאבמן.‬
‫"ותעבירו את הקציצות של מרקוס גארבי".‬
‫אחי הקטן לא הבין‬ ‫למה כל האוכל נקרא על שם מנהיגים שחורים,‬
‫אבל המקרר עדיין היה לבן.‬
‫אז כששמנו את האוכל במקרר,‬
‫הוא היה נעמד מול המקרר ואומר,‬ ‫"שלח את עמי".‬
‫ואני כזה, "אחי, זה נגמר".‬
‫ברגע שהאוכל הגיע למקרר, זה נגמר.‬
‫אבל זה נכון.‬
‫תקשיבו, אם ההיסטוריה שלנו חשובה לכם עכשיו,‬ ‫תלמדו את ילדינו.‬
‫כי אם נאפשר לאמריקה‬ ‫ללמד את ילדינו את ההיסטוריה שלנו,‬
‫הם יפשלו.‬
‫תקשיבו, הם יפשלו.‬
‫הם יוסיפו דברים שלא שייכים.‬
‫הם יערבבו בין הסיפורים.‬
‫אני יכולה לדמיין ילדה קטנה‬ ‫הולכת לאימא שלה בעתיד ואומרת משהו כזה:‬
‫"אימא, זה נכון שפעם‬
‫"הייתה שחקנית בשם ג'יידה פינקט‬
‫"שסירבה לזוז לחלק האחורי של האוטובוס?‬
‫"וכשהיא הייתה באוטובוס,‬ ‫היא והחברות שלה הלכו ושדדו בנק.‬
‫"והן ירו באוטובוס וכולם מתו."‬
‫ואנחנו נשב שם כזה, "רגע, רגע, רגע".‬
‫אני בטוחה לגמרי‬
‫שרוזה פארקס לא משחקת בסרט "נקמה שחורה".‬
‫הם יפשלו. הם יפשלו.‬
‫ותקשיבו, כשאתם מספרים לילדים שלכם‬ ‫את ההיסטוריה שלנו,‬
‫אל תשמיטו את הקטעים הכי גדולים.‬
‫כי יש לנו כשחורים כמה קטעים גדולים.‬
‫אל תשמיטו את הקטעים הכי גדולים.‬
‫כמו שוויל סמית' העיף סטירה‬ ‫לכריס רוק בשידור חי.‬
‫ואני יודעת שאתם לא אוהבים להעלות את זה.‬ ‫אבל הוא נתן לכריס רוק סטירה של החיים.‬
‫הוא סטר לו כל כך חזק‬ ‫שהוא הפיל את הממיר שלי.‬
‫ואני כזה, "לעזאזל, חכו רגע".‬
‫שיט.‬
‫ואי אפשר להשמיט את הראיון הידוע לשמצה‬
‫של קאט ויליאמס ושאנון שארפ‬ ‫ב"קלאב שיי שיי".‬
‫בחייכם.‬
‫תקשיבו, תגידו מה שבא לכם.‬
‫הראיון של קאט ויליאמס ושאנון שארפ‬
‫זעזע את עולם הסטנדאפ.‬
‫הוא זעזע אותו.‬
‫תקשיבו, קאט ויליאמס התראיין שלוש שעות‬ ‫אצל שאנון שארפ.‬
‫שאנון שארפ שאל את הבן זונה הזה‬ ‫רק שאלה אחת.‬
‫"מה שלומך?"‬
‫והוא פשוט התפוצץ.‬
‫הוא פשוט התפוצץ.‬
‫והוא היה כמו צלף בודד.‬
‫אני אומרת "צלף בודד" כי בקרב ירי,‬
‫ליותר מאדם אחד יש רובה.‬
‫בקרב ירי, אתה יורה, אני יורה,‬ ‫אתה יורה, אני יורה.‬
‫אבל בסיטואציה של צלף בודד,‬ ‫רק לאחד יש רובה.‬
‫וקאט ויליאמס פשוט הוריד אנשים אחד אחד.‬
‫לא ידעת מי יהיה הבא בתור.‬
‫האדם הראשון היה סטיב הארווי.‬
‫קאט ויליאמס סיפר לכל העולם‬ ‫שסטיב הארווי חובש פאה.‬
‫הוא פגע בול בפאה של הבן זונה.‬
‫ואז הוא הסתובב‬ ‫ואמר שהוא יחטיף לסדריק הבדרן‬
‫בבטן הגדולה והשמנה שלו.‬
‫פגע בול בפופיק של הבן הזונה.‬
‫קאט ויליאמס סיפר לכל העולם‬
‫שלודאקריס ב"אילומינטי"‬ ‫ושהוא מצץ זין כדי להיכנס.‬
‫פגע בול בשפתיים של הבן הזונה.‬
‫זה היה אכזרי.‬
‫תקשיבו, הוא פשוט שחרר הכול.‬
‫הוא דיבר על טיפאני האדיש, קווין הארט,‬
‫מייקל בלקסון, פייזון לאב, כולם.‬
‫הוא קרע להם את התחת.‬
‫ואני לא אשקר, מכל האנשים שהוא לכלך עליהם,‬
‫האדם היחיד שבאמת ריחמתי עליו‬
‫היה הקומיקאי "ארת'קווייק".‬
‫כי קאט ויליאמס סיפר לכל העולם‬
‫שארת'קווייק לא יודע לקרוא.‬
‫עכשיו, זה חרא אכזרי.‬
‫להכניס גבר שחור לרשימת האנאלפביתים, בחייך.‬
‫תקשיבו, במיוחד בדור שלנו.‬
‫כי כולנו נשבענו שנהיה טובים יותר מאבותינו,‬ ‫אז בן זונה, אנחנו יודעים לקרוא.‬
‫ורובנו גדלנו בתקופה של‬
‫שירים של "בלי סודות".‬
‫בן זונה, אנחנו יודעים לקרוא.‬
‫אבל זה ממש אכזרי מצדך‬ ‫להכניס גבר שחור לרשימת האנאלפביתים.‬
‫אבל תראו,‬ ‫לא יודעת איך לבנים מתמודדים עם דברים,‬
‫אבל כאדם שחור,‬
‫כשבן זונה אומר שאתה לא יודע לקרוא,‬ ‫אתה צריך להוכיח לשחורים שאתה יודע.‬
‫זה אומר שבכל מקום שתלך,‬
‫ברגע שאתה נכנס בדלת,‬ ‫אתה חייב להתחיל לקרוא.‬
‫ברגע שאתה נכנס למספרה,‬
‫אתה צריך לעצור ולקרוא, "כיבוד.‬
‫"צ'יפס, 35 סנט.‬
‫"חטיף תירס, 45 סנט.‬
‫"בייגלה, 35 סנט.‬
‫"שירותי נשים לכאן, שירותי גברים לכאן."‬
‫אתה חייב לקרוא.‬
‫תיכנס ותראה לבני זונות שאתה יודע לקרוא.‬
‫בכל הלוויה שאתה הולך תבקש לנאום,‬
‫תעלה לשם ותקרא מול כל האנשים.‬
‫ואני אומרת את זה, תקשיבו,‬
‫כי זה קרה לחבר שלי.‬
‫זה קרה לחבר שלי.‬
‫חבר שלי מצא את עצמו בכלא.‬
‫אני לא בטוחה למה הוא נכנס לכלא,‬
‫אבל בדרך כלשהי, בזמן שהוא היה בכלא,‬
‫הוא עשה שטויות ונכנס לרשימת האנאלפביתים.‬
‫הוא כעס על כך שהוא ברשימת האנאלפביתים‬ ‫יותר מאשר שהוא בכלא.‬
‫אבל הוא לא יכול היה לחכות לחזור הביתה‬ ‫כדי להוכיח לכולם שהוא יודע לקרוא.‬
‫בבוקר היום שבו הוא יצא מהכלא,‬ ‫אחותו התקשרה לכולם.‬
‫היא אמרה, "היי, אחי חוזר הביתה הערב.‬
‫"אולי ניפגש במסעדה ונפתיע אותו?"‬
‫אז הגענו עם עוגה, בלונים, שלט,‬
‫אנשים הביאו ורדים, והפתענו אותו, אוקיי?‬
‫הוא נכנס לחדר, כולם אמרו "הפתעה".‬
‫נתנו לו כיפים, חיבקו אותו.‬
‫הם בכו וכאלה. זה היה מרגש מאוד.‬
‫אבל הוא רצה להוכיח לכולם שהוא יודע לקרוא.‬
‫אז הוא רץ לשולחן.‬
‫הוא לקח את התפריט.‬
‫הוא היה כזה, "אני אזמין לכולם".‬
‫אמרתי, "אוי.‬
‫"זה יהיה יקר."‬
‫עכשיו, הסיבה היחידה שאמרתי שזה יהיה יקר,‬
‫היא שככה זה בשכונה.‬
‫בשכונה, אם הזמנת את החרא,‬ ‫זה אומר שאתה משלם על החרא.‬
‫אז אמרתי, "אוי, זה יהיה יקר".‬
‫אבל הוא לא שם זין.‬
‫הוא היה נחוש להוכיח לנו הוא יודע לקרוא.‬
‫הוא רץ על זה והתחיל להזמין דברים.‬
‫הוא אמר, "תביא לי שש קסדייה עוף".‬
‫אמרתי, "הבחור התחיל ישר עם קסדייה".‬
‫עכשיו, כולכם יודעים‬ ‫שקסדייה היא בת זונה בעייתית, כן?‬
‫כי קודם כול,‬ ‫המילה לא נראית כמו שהיא נשמעת.‬
‫אז נשמה, יש לך אומץ‬ ‫להתעסק עם קסדייה, אוקיי?‬
‫הוא התחיל, "תן לי שש מנות של קסדייה עוף".‬
‫הוא אמר, "אני אקח קצת קלמארי,‬
‫"אני אקח כמה דאקירי תות‬
‫"אני אקח כמה אסקרגו‬ ‫ותביא לי כמה ג'מבליות."‬
‫כולם אמרו, "וואו".‬
‫הבעיה היחידה הייתה שהיינו בפיצה האט.‬
‫שום דבר מהחרא הזה לא היה בתפריט.‬
‫חטפתי את התפריט מהבן זונה.‬
‫אמרתי למלצר,‬ ‫תביא לנו חמש פיצות פפרוני בתור התחלה.‬
‫ותביא לבן זונה הזה חוברת צביעה‬ ‫כדי שיהיה לו משהו לעשות.‬
‫ישבת בכלא ושיננת את התפריט‬
‫של המסעדה הלא נכונה, לעזאזל.‬
‫אין שום ג'מבליה בפיצה האט.‬
‫שאנון היה על הגל לרגע.‬
‫תקשיבו, העולם היה שייך לשאנון שארפ לרגע.‬
‫עד שהוא עשה שטויות,‬
‫עשה שטויות והסתבך בשערוריית מין קטנה.‬
‫אבל זה העולם שאנחנו חיים בו עכשיו.‬
‫והתרבות הזאת שלנו היא רק שערוריות.‬
‫אני אומרת לכם, התרבות הזאת עכשיו,‬
‫הבני זונות יחתמו על הסכם סודיות ויכתבו ספר‬
‫עם אותו עט מזוין.‬
‫הם לא משחקים הוגן.‬
‫אבל אני אוהבת שערוריית מין קטנה,‬ ‫שלאנשים יש שערוריות מין קטנות.‬
‫כשלבני זונות יש שערוריות מין,‬ ‫מגלים מה הם באמת אוהבים.‬
‫תבינו, אנשים נראים בצורה מסוימת מבחוץ,‬
‫אבל כשמגלים את כל החרא המוזר‬ ‫שהם באמת אוהבים,‬
‫זה מה ששערוריית מין עושה לך.‬
‫פשוט חושפת את כל החרא המוזר שלך.‬
‫ואני אוהבת לשחק משחק.‬
‫הרוב רואים תמונה של האיש‬ ‫ואומרים, "אז זה מה שהוא עשה".‬
‫אני אוהבת לשמור את התמונה לסוף.‬
‫אני אוהבת לקרוא על כל החרא הקינקי,‬
‫ואז לחזור ולהסתכל על התמונה.‬
‫לקרוא את כל החרא שהם עשו,‬ ‫ואז לחזור, להפוך את הדף וכזה…‬
‫האדון הזה אוהב לרחרח מושבי אופניים‬ ‫בחדר כושר כשאף אחד לא מסתכל.‬
‫לקרוא את כל החרא המגעיל,‬
‫להפוך דף וכזה, "וואו!"‬
‫"זאת הכלבה שדוחפת את המנוע שלה לקישואים‬
‫"במחלקת הירקות כשאף אחד לא מסתכל."‬
‫תקשיבו, אני מקצוענית בזה.‬
‫באמת. אני אוהבת לקרוא את כל הפרטים הקטנים,‬
‫ואני קולטת קצת מי הקורבן‬ ‫כשאני קוראת את הפרטים.‬
‫כמו במקרה של שאנון שארפ,‬
‫הצלחתי להבין מראש‬ ‫שהוא התעסק עם מישהי צעירה.‬
‫הצלחתי להבין שהיא צעירה.‬
‫קודם כול,‬ ‫ידעתי שהיא לא אישה מבוגרת כמוני. בחייכם.‬
‫אני כבר רועה גרמנייה מבוגרת פה.‬
‫הצלחתי להבין שהיא צעירה.‬
‫זו הסיבה שהצלחתי להבין שהיא צעירה.‬
‫כי כשתיארו את החרא שהיא אמרה,‬
‫היא אמרה חרא כמו, "כן, אני רוצה ממך תינוק.‬
‫"אני רוצה ממך תינוק שחור גדול כזה.‬
‫"אני רוצה שתיתן לי תינוק שחור גדול."‬
‫אז אמרתי, "כן, זאת בחורה צעירה".‬
‫אף אישה מבוגרת כמוני‬ ‫לא תתחנן בפני גבר בן 56‬
‫שיעשה לה תינוק מזוין.‬
‫כי אנחנו כבר יודעות איזה מין תינוק‬ ‫גבר בן 56 הולך לתת.‬
‫לא סתם על הספקטרום,‬ ‫התינוק הזה הולך ללקק גדרות.‬
‫הוא הולך ללקק גדרות.‬
‫בחייכם, ראיתם את הילדים האלה‬ ‫שמלקקים גדרות.‬
‫אתם יושבים בחוץ, "ג'וניור, רצית אופניים?‬ ‫אז תרכב על האופניים, לעזאזל.‬
‫"קניתי לך אופניים ואתה מלקק את הגדר.‬ ‫תפסיק ללקק את הגדר הארורה."‬
‫אין לג'וניור שום בעיה.‬
‫אבא של ג'וניור פשוט זקן, זה הכול.‬
‫הוא תינוק מביצים זקנות. בחייכם.‬
‫ראיתם את התינוקות מהביצים הזקנות.‬
‫כשבחורה צעירה מזדיינת‬ ‫ועושה תינוק עם השוגר דדי.‬
‫היא קראה לו ברנדון.‬
‫כולם אומרים,‬ ‫"למה לעזאזל היא קראה לתינוק הזה ברנדון.‬
‫"הוא נראה בדיוק כמו מר ג'יימס."‬
‫ברנדון מסתובב פה‬ ‫עם פרצוף של "אבא שלי זקן".‬
‫למסכן יש נסיגת שיער עד פה.‬
‫הוא מתלבש כמו איש ביטוח בבית,‬ ‫שואב אבק וכל זה.‬
‫את מתחננת בפני המסכן הזה שיצא החוצה.‬ ‫"צא החוצה, ברנדון.‬
‫"צא החוצה לשחק."‬
‫אבא של ברנדון זקן.‬
‫כל שאר הילדים רוצים‬ ‫ללכת לצ'אק אי צ'יז ליום ההולדת שלהם.‬
‫ברנדון רוצה ללכת לדוג.‬
‫לעזאזל, אבא של ברנדון זקן.‬
‫זה תינוק מביצים זקנות.‬
‫בחייכם, ראיתם את התינוק הזה.‬
‫ואני יודעת על מה אני מדברת.‬
‫כי אני מה שנקראת "ביצית זקנה"‬
‫זו ביצית זקנה.‬
‫זה כשאישה מביאה ילדים בגיל יותר מאוחר.‬
‫תקשיבו, שנות הפוריות הממוצעות הן 17 עד 27.‬
‫כל מה שבא אחר כך זה הטלת קוביות מזוינות.‬
‫וכשמטילים קוביות, לא יודעים מה תקבלו.‬
‫תקשיבו, אימא שלי הטילה קוביות.‬ ‫אני ביצית זקנה.‬
‫לכן אני יכולה לדבר על זה,‬ ‫כי אני ביצית זקנה.‬
‫ותודה לאל שיצאתי בסדר.‬
‫תקשיבו, תודה לאל.‬
‫היא הטילה קוביות מזוינות.‬
‫ויצאתי חכמה.‬ ‫תקשיבו, בתור ילדה הייתי חכמה לאללה.‬
‫מספרים ואותיות,‬ ‫היו צריכים להראות לי רק פעם אחת.‬
‫פעם אחת ותפסתי את זה מיד.‬
‫הייתי כזו חכמה,‬ ‫שלא הייתי צריכה גמילה מחיתולים.‬
‫הופעתי מוכנה עם חיתולי פול-אפ.‬
‫הבעיה היחידה הייתה שלא רק שהייתי חכמה,‬
‫הייתי גם חזקה,‬
‫במיוחד בבית השחי.‬
‫כילדה, הייתי מסריחה לאללה.‬
‫הייתי אישה בוגרת בבית השחי.‬
‫אפילו "טאסי" לא עזר. אתם זוכרים את טאסי.‬
‫טאסי היה בשביל נערים מסריחים.‬
‫נשמות, סיימתי חבילות של טאסי.‬
‫טאסי לא יכלו עליי.‬
‫ל"סיקרט" לא היה שום סוד. השפלתי את סיקרט.‬
‫הייתי בת שבע שהשתמשה ב"רייט גארד".‬
‫ואתם יודעים, רייט גארד היה לפועלי בנייה.‬
‫אני השתמשתי ברייט גארד.‬
‫הייתי צריכה לגדול לבית השחי שלי.‬
‫אני זוכרת שהייתי בחוץ וסובבתי חבל קפיצה.‬
‫החברים שלי אמרו, "תורידי את הידיים".‬
‫אבל שאנון שארפ, תקשיבו…‬ ‫החרא של שאנון היה כל כך שערורייתי,‬
‫שהוא אפילו גרם לנו לשכוח שקניה הלך וצעק‬
‫שהוא מצץ לבן דוד שלו את הזין עד גיל 14.‬
‫שיט, אני לא אמרתי את זה, זה הוא אמר.‬
‫והנה הדעה שלי.‬
‫כי אני מבינה שאנחנו בתרבות עכשיו‬ ‫שבה כולם רוצים לומר את שלהם,‬
‫רוצים לנקות את הראש, רוצים להחלים,‬ ‫והם רק רוצים לספר את הסיפור המזוין שלהם.‬
‫וזה בסדר לספר את הסיפור שלך,‬
‫אבל אתה לא יכול להכניס אף אחד אחר‬ ‫לסיפור המזוין שלך.‬
‫אולי הבן דוד…‬ ‫אולי זה לא נכון בכלל.‬
‫אולי בן דוד שלו לא רוצה‬ ‫שהוא יגיד דברים כאלה.‬
‫למשל, שמעתם פעם מישהו מודה‬ ‫שהוא אוהב או עושה דברים סוטים?‬
‫וכששופטים אותם על זה,‬ ‫הם מנסים להאשים את המקום שממנו באו.‬
‫ובמקרה אתה מאותו מקום.‬
‫אז ככה זה הולך.‬
‫הם אומרים כזה,‬ ‫"הייתי עם ברנדה לפני כמה לילות".‬
‫"מה?", "כן, בטח."‬
‫"אני וברנדה עשינו קצת כיף.‬
‫"בחיי, ברנדה עדיין פראית.‬
‫"ברנדה עדיין פראית, אבל הדהמתי אותה."‬
‫ואתה כזה, "באמת?", "ברור.‬
‫"הסתובבתי והתחלתי ללקק לה את התחת."‬
‫ואתה כזה, "אוי".‬
‫והוא כזה, "שיט, אחי, אני מדטרויט, אחי."‬
‫ואתה אומר,‬ ‫"לדטרויט אין שום קשר לזה, טמבל.‬
‫"כל המשפחה שלי מדטרויט.‬ ‫אף אחד אצלי לא מלקק תחת.‬
‫"זה החרא שלך. זה לא קשור לדטרויט.‬
‫"אל תכניס אותי לחרא הזה."‬
‫אני אוהבת את חוש ההומור שלי.‬
‫באמת.‬
‫תקשיבו, יש לי חוש הומור מאוד מרושע. באמת.‬
‫ואני ככה כל החיים שלי.‬
‫וחוש ההומור המרושע שלי‬ ‫עוזר לי לא להילחץ יותר מדי.‬
‫אני לא נלחצת הרבה. באמת שלא.‬
‫בגלל נקודת המבט שלי ואיך שאני רואה דברים.‬
‫קודם כול, אני אדם טוב לב. אני אדם נחמד.‬
‫אני מנסה לא להיות אדם נבזי.‬
‫באמת.‬
‫באמת, בדרך כלל.‬
‫וחוץ מזה, אני אחת מהאנשים האלה‬ ‫שתמיד מחפשים את הטוב.‬
‫לא משנה מה קורה, חפשו את הטוב.‬
‫וכשמחפשים את הטוב,‬ ‫לפעמים צריך פשוט להתאזר בסבלנות.‬
‫אבל אם תהיו סבלניים,‬ ‫בסופו של דבר, תראו את הטוב.‬
‫אני תמיד מחפשת את הטוב.‬
‫ובנוסף, אני לא מפחדת לחשוב מחוץ לקופסה.‬
‫לפעמים לאנשים יש התניה להתמקד במה שמולם.‬
‫אני אחת מהאנשים‬ ‫שלוקחים צעד אחורה וחושבים מחוץ לקופסה.‬
‫אז אני רואה דברים‬ ‫מנקודת מבט אחרת לגמרי לפעמים.‬
‫וזה מציל אותי הרבה פעמים מלחץ.‬
‫למשל, הייתה איזו סיטואציה‬ ‫בג'קסונוויל, פלורידה.‬
‫אדם מטורף רץ בחנות של הכול בדולר וירה שם.‬
‫חמישה אנשים מתו.‬
‫זה היה טרגי.‬
‫זה היה ב-CNN, בחדשות המקומיות.‬
‫משפחות הקורבנות העלו תמונות שלהם‬ ‫בפייסבוק ובאינסטגרם.‬
‫"הלך מוקדם מדי."‬
‫"נוח על משכבך בשלום."‬
‫התקשרתי לכל המשפחה שלי באותו לילה.‬
‫וקודם כול, אמרתי להם שאני אוהבת אותם.‬
‫ואז אמרתי להם, "תקשיבו,‬
‫"אם אי פעם אמות או אירצח‬ ‫בחנות של הכול בדולר,‬
‫"אל תשימו תמונה מזוינת שלי בעיתון‬
‫"ותספרו שמתתי ב'הכול בדולר', לעזאזל.‬
‫"בחייכם.‬
‫"נשמות, תשקרו שזה קרה בבית מרקחת.‬
‫"אל תספרו לאף אחד‬ ‫שמתתי ב'הכול בדולר' מחורבן.‬
‫"כל החרא שהשגתי בחיים,‬
‫"ואתם תתקעו אותי עם מקס סטוק? בחייכם.‬
‫"תגידו בפלאזה,‬ ‫אל תגידו לאף אחד שמתתי ב'הכול בדולר'."‬
‫ואני אומרת לכם את זה,‬
‫כי אתם באמת חייבים‬ ‫להגיד חרא כזה למשפחה שלכם.‬
‫אני אומרת לכם,‬ ‫אתם תשכבו בארון הקבורה שלכם.‬
‫מישהו יקרא את ההספד שלכם.‬
‫והכול יהיה טוב עד שהם יגיעו לסוף‬
‫ויגידו כל מיני שטויות.‬
‫הם יגידו, "דבר אחד עליה,‬
‫"היא אהבה את 'הכול בדולר'."‬
‫אתם תתרוממו מיד בארון וכזה,‬
‫"מי לעזאזל אמר לך להגיד בולשיט כזה?‬
‫"אל תגיד לאף אחד חרא כזה."‬
‫כי זו האמת לגבי "הכול בדולר":‬
‫אנחנו אוהבים את "הכול בדולר".‬
‫כולנו אוהבים את זה, אבל זה לא הקטע שלנו.‬
‫זה לא הקטע שלנו.‬
‫את אוהבת עם זה, אבל זה לא הקטע שלך.‬
‫וככה את יודעת שזה לא הקטע שלך:‬
‫בכל פעם שאת ב"הכול בדולר",‬
‫את אף פעם לא מרגישה לגמרי בנוח.‬
‫את תמיד מסובבת את הראש,‬
‫מחפשת מישהו שאת מכירה.‬
‫ברגע שתראי מישהו שאת מכירה,‬
‫כשתתחילו לדבר, את תגידי מיד למה את שם.‬
‫את כזה, "מה קורה, תמי?‬ ‫מה שלומך? טוב לראות אותך.‬
‫"אני רק קונה לדודה שלי ברכת יום הולדת.‬
‫"מה שלום אימא שלך? תמסרי ד"ש לאימא שלך."‬
‫בדיוק.‬
‫כי את אוהבת את זה,‬ ‫אבל זה לא הקטע שלך.‬
‫ככה תדעי באמת שזה לא הקטע שלך.‬
‫לא משנה מה את קונה, לעולם אל תיקחי עגלה.‬
‫אני אהיה בקופה עם ידיים מלאות.‬
‫אני מסרבת לקחת עגלה.‬
‫כי עגלה אומרת שזה הקטע שלך.‬
‫זה הקטע שלך.‬
‫זה מה שאת עושה.‬
‫אני מסרבת לקחת עגלה.‬
‫שמתם לב שלא רואים זוגות ב"הכול בדולר"?‬
‫נכנסים לשם אחד אחד.‬
‫בעלך אומר, "תיכנסי את,‬
‫"אני אשב במכונית ואחכה שתצאי."‬
‫את לא רוצה‬ ‫שיראו אותך בדייט מזוין ב"הכול בדולר".‬
‫והנה הכלל הכי חשוב כשהולכים ל"הכול בדולר".‬
‫כשאת מספרת מה עשית באותו היום,‬
‫אף פעם אל תזכירי את "הכול בדולר".‬
‫אנשים כזה, "מה עשית היום?"‬ ‫"אחותי, הייתי עסוקה כל היום.‬
‫"הייתי צריכה לקחת את סבתא שלי‬ ‫לחזרה של המקהלה,‬
‫"לאסוף את הבת שלי לאימון מעודדות,‬
‫"לקחת את הכלב לווטרינר, ללכת למכבסה,‬
‫"לאסוף את הכביסה."‬
‫והם כזה,‬ ‫"באמת? תמי ראתה אותך ב'הכול בדולר'."‬
‫"בטח. כן.‬
‫"הייתי צריכה לקנות לדודה שלי‬ ‫ברכת יום הולדת."‬
‫אבל את לא מעלה את החרא הזה לבד.‬
‫צריך לדעת איך לזוז ברחובות האלה.‬
‫צריך לדעת איך לזוז.‬
‫כי זה הדבר היחיד‬ ‫שאני יכולה להבטיח לכם על החיים:‬
‫הם מלמדים אותך צניעות.‬
‫צניעות.‬
‫ואם הם עוד לא לימדו אתכם, חכו.‬
‫תקשיבו, התנ"ך מדבר על זה.‬
‫התנ"ך אומר שכולנו נלמד צניעות.‬
‫כל הראשים ישתחוו וכל הברכיים יכרעו לפניו.‬
‫כולנו נלמד צניעות.‬
‫החיים מלמדים אותך צניעות.‬
‫אתם יודעים כמה בגדים מהמותג של פי דידי‬ ‫נמצאים עכשיו בחנויות יד שנייה?‬
‫אפילו חסרי בית לא ילבשו את זה.‬
‫ראיתי חסר בית מעיף ז'קט הצידה.‬
‫הוא היה כזה, "לא, קחו את זה."‬
‫אתם יודעים שזו הייתה בדיחה טובה עכשיו.‬ ‫אתם מזיינים את המוח.‬
‫זה היה, תקשיבו…‬
‫החיים מלמדים אותך צניעות.‬
‫זה העניין,‬ ‫העובדה שלפאפי יש מיליארדי דולרים‬
‫והוא לא מצליח להשתחרר בערבות.‬
‫תקשיב, פאפי באמצע של סרט אימה‬
‫בשם "חלף עם הכוס".‬
‫תראו, אני לא מגנה על מה שהוא עשה,‬
‫אני לא מצדיקה את מה שהוא עשה,‬
‫אבל אני רק רוצה שתעשו לי טובה אחת.‬
‫תחשבו קצת מחוץ לקופסה.‬
‫מה אם איזה בן זונה היה שופט אתכם‬ ‫על משהו שעשיתם פעם?‬
‫למשל, שנות ה-80.‬
‫מה אם איזה בן זונה היה שופט אתכם‬ ‫על משהו שעשיתם בשנות ה-80.‬
‫קודם כול, כולנו היינו שונים בשנות ה-80.‬
‫החיים היו שונים בשנות ה-80.‬
‫החוקים היו שונים בשנות ה-80.‬
‫אם תתארו חלק מהחרא שעשינו בשנות ה-80,‬
‫אם תתארו את החרא הזה עכשיו,‬ ‫זה לא נשמע טוב.‬
‫אני מדברת על דברים קטנים.‬
‫למשל, תתארו תפיסת תפוחים בגיגית.‬
‫המשחק ששיחקנו במסיבות יום הולדת.‬
‫תתארו את החרא הזה היום.‬
‫אתם תהיו כזה, "טוב, תנו לי להבין.‬
‫"לקחתם ילדים, כיסיתם להם את העיניים,‬
‫"קשרתם את הידיים שלהם מאחורי הגב,‬
‫"שלחתם אותם לתקוע את הראש‬ ‫בדלי של מים מגעילים.‬
‫"בשביל תפוח?"‬
‫כן…‬
‫החרא הזה לא נשמע טוב.‬
‫ואתם יודעים את זה.‬
‫אם הנכד שלכם יחזור הביתה מחר כזה,‬
‫"הייתי בבית של ג'ניפר ושיחקנו משחק.‬
‫"קשרו לי את הידיים מאחורי הגב."‬
‫אתם תגידו, "איזה מין משחק מזוין זה?‬
‫"לא קושרים ידיים לילדים מאחורי הגב."‬
‫זה החרא שעשינו.‬
‫בחייכם.‬
‫אם תשמעו היום את חלק מהחרא שעשינו,‬
‫זה לא נשמע טוב.‬
‫תתארו את "הדבק את הזנב לחמור".‬
‫"טוב, אז תנו לי להבין.‬
‫"לקחתם ילדים, כיסיתם להם את העיניים,‬
‫"סובבתם אותם ועשיתם להם סחרחורת.‬
‫"ואז אמרתם להם,‬ ‫'תמצאו את התחת בחדר, תמצאו את התחת.'"‬
‫כן, אתם הולכים…‬
‫אתם יודעים שהחרא הזה לא נשמע טוב.‬
‫אתם זוכרים את שנות ה-80.‬
‫החיים היו שונים בשנות ה-80.‬
‫אתם זוכרים את שנות ה-80,‬ ‫לאימא שלכם היה אולדסמוביל בלי הגה כוח.‬
‫היא פנתה שמאלה עם כל הכוח המזוין שלה.‬
‫שקלתם כל כך מעט שבכל פעם שהיא פנתה שמאלה,‬
‫החלקתם עד הקצה של המושב.‬
‫והחלקתם כי לא חגרתם חגורת בטיחות.‬
‫בחייכם, אלה שנות ה-80.‬
‫נסענו מלוכלך בשנות ה-80.‬ ‫אף אחד לא חגר חגורת בטיחות.‬
‫תקשיבו, גדלנו בצורה קשוחה.‬
‫בשנות ה-80,‬ ‫אימא שלכם עישנה חפיסת סיגריות שלמה,‬
‫סוגרת את החלונות‬ ‫ומעשנת את החרא הזה איתכם באוטו.‬
‫היא עישנה וגם אתם עישנתם.‬
‫היא לא שמה זין על הריאות שלכם.‬
‫נשמות, אלה היו שנות ה-80.‬
‫לכן אני מסתכלת על חלק מהפינוקים‬ ‫שיש לנו היום,‬
‫וקשה להתלונן.‬
‫אתם מבינים שיש לנו אפליקציות‬ ‫כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק ויוטיוב,‬
‫שבהן אפשר למצוא כל שיר מכל ז'אנר‬ ‫ולנגן אותו מיד?‬
‫אני זוכרת את שנות ה-80,‬
‫כשהיית מתקשרת מהחדר שלך‬ ‫לתחנת הרדיו חמש פעמים רצוף,‬
‫מתחננת בפניהם שינגנו את השיר שלך.‬
‫כזה, "אתם תנגנו את השיר או לא?‬ ‫כי יש לי דברים לעשות".‬
‫בימינו, אם מתקשרים למישהו חמש פעמים רצוף,‬ ‫הולכים לכלא על הטרדה.‬
‫החיים היו שונים.‬
‫וכולכם יודעים שהחיים היו שונים.‬
‫בנות, החיים היו שונים.‬
‫אתן זוכרות שבשנות ה-80,‬
‫כשעשיתן אמבטיה או התקלחתן,‬
‫כדי להוכיח שאתן רעננות ונקיות,‬
‫שמתן אבקת תינוקות על החזה.‬
‫היית שמה את החרא הזה עד הצוואר.‬
‫הלוואי שתשימו עליכן אבקת תינוקות‬ ‫ותצאו החוצה עכשיו.‬
‫אני אומרת לכן, יזמינו עליכן את ה-CDC.‬
‫"כן, יש לנו פה גברת.‬
‫"אני לא בטוחה אם זה אנתרקס,‬ ‫קוקאין, פנטניל, מבשם אוויר.‬
‫"אבל מישהו צריך לבוא לבדוק את זה.‬ ‫אוקיי, תודה."‬
‫החיים היו שונים.‬
‫אז שבן זונה ישפוט אותך על איזה חרא‬
‫שעשית פעם,‬
‫הכול היה שונה.‬
‫אני לא משקרת. תקשיבו, היה רגע שפחדתי השנה.‬
‫היה רגע שפחדתי.‬
‫אני בוגרת מכללת מוריס בראון‬ ‫באטלנטה, ג'ורג'יה.‬
‫השנה הוציאו סרט תיעודי על "פריקניק".‬
‫חברה שלי התקשרה אליי כזה,‬ ‫"אחותי, שמעת?‬
‫"מוציאים דוקו על פריקניק."‬
‫קודם כול שאלתי,‬ ‫"מאיפה הם הביאו את הצילומים?"‬
‫היא אמרה, "הם פשוט אמרו לאנשים לשלוח".‬
‫אני יושבת שם כזה, "שיט.‬
‫"אני תוהה אם אנשים יוכלו לראות‬
‫"שזו אני בלי גבות וכאלה."‬
‫אתם יודעים, החיים היו שונים אז.‬
‫אז באמת שכחתי מזה.‬
‫והגבר שלי בא יום אחד.‬
‫הוא אמר,‬ ‫"כן, שמעתי שיוצא סרט תיעודי על פריקניק.‬
‫"הוא יוצא השבוע.‬
‫"נצפה בזה ביום שישי."‬
‫אמרתי, "נשמה, אני אצפה בזה ביום רביעי‬
‫"כדי לראות אם נצפה בזה ביום שישי."‬
‫בדיוק.‬
‫ואני אחת מהאנשים האלה, תקשיבו…‬
‫אני מנסה להתעדכן בחרא החדש, ואני מתרשמת.‬
‫אני מתרשמת, והרבה דברים מדרבנים אותי.‬
‫אני מקבלת מוטיבציה מלראות הצלחה של אחרים.‬
‫לפעמים כשרואים אחרים מצליחים,‬
‫אסור לך לקחת את זה ככישלון שלך.‬
‫אנשים עושים את זה הרבה.‬
‫ההצלחה של האחרים היא לא הכישלון שלך.‬ ‫אתה מבינים אותי?‬
‫אני אוהבת את העובדה‬ ‫שיש לנו יותר ראפריות עכשיו מאי פעם.‬
‫באמת.‬
‫אני אוהבת את הראפריות.‬
‫יש לנו את קאש דול, ניקי מינאז'.‬
‫יש לנו את קארדי בי וגלורילה.‬
‫לעזאזל, אני אוהבת את גלו.‬
‫אני אוהבת את ליל גלו.‬
‫שמעתי את גלורילה אומרת משהו,‬ ‫אני נשבעת לכם,‬
‫ששינה את ההשקפה והפרספקטיבה שלי‬ ‫על כמה דברים בחיים.‬
‫גלורילה מגיעה מממפיס, טנסי.‬
‫אז כשהיא מדברת, יש לה מבטא דרומי חזק.‬
‫אז היא מתראיינת והאיש שאל את גלורילה,‬
‫"את אוהבת להיות מפורסמת?"‬
‫והיא כזה,‬ ‫"אני לא אשקר. קצת קשה להיות מפורסמת.‬
‫"קצת קשה להיות מפורסמת."‬
‫האיש שאל, "מה כזה קשה בלהיות מפורסמת?"‬
‫והיא כזה,‬ ‫"כי המעריצים שלי מטרידים אותי ברשת".‬
‫הוא שאל, "המעריצים שלך?"‬
‫היא אמרה,‬ ‫"כן, המעריצים שלי מטרידים אותי ברשת".‬
‫היא אמרה,‬ ‫"הם צוחקים על הגוף הקטן והמצחיק שלי‬
‫"והאף העצום שלי, אבל אני מודיעה להם,‬
‫"המוח שלכם יתרגל להמשיך‬ ‫לראות את הגוף הקטן והמצחיק הזה‬
‫"ואת האף העצום הזה,‬
‫"כי אני אמשיך לעשות להיטים‬ ‫ואני אמשיך לקבל כסף.‬
‫"ובסופו של דבר, הכוס עדיין טוב."‬
‫ואני חשבתי, "איך לעזאזל כוס קשור לזה?"‬
‫כאילו, הייתי מבולבלת.‬
‫ורק כשלקחתי צעד אחורה,‬
‫יצאתי מהקופסה,‬
‫והסתכלתי על זה בצורה שונה לגמרי,‬ ‫שמעתי את זה ככה:‬
‫קודם כול, צריך להבין‬
‫שלפעמים בחיים,‬
‫אנשים לא יראו אותך כמו שאת רואה את עצמך.‬
‫וזה היה אחד השיעורים הקשים ביותר‬ ‫שנאלצתי ללמוד בחיי.‬
‫לפעמים אנשים לא יראו אותך‬ ‫כמו שאת רואה את עצמך.‬
‫ותמיד תהיי בעד עצמך.‬
‫אני לא שמה זין.‬
‫תמיד תהיי בעד עצמך.‬
‫תמיד.‬
‫כששואלים,‬ ‫"חמשת הקומיקאים שאת הכי אוהבת?"‬
‫אני עונה, "שלושה מהם הם סומור.‬
‫"ושניים מהם נראים בדיוק כמוה."‬
‫אבל תמיד תהיי בעד עצמך.‬
‫אז כשאמרתי את זה, הקשבתי לקארדי,‬
‫הקשבתי, חזרתי,‬ ‫והקשבתי שוב לקטע של גלורילה.‬
‫אז זה מה ששמעתי הפעם.‬
‫"אתם אולי לא אוהבים את גופי הקטן והמצחיק‬ ‫או את האף העצום שלי,‬
‫"אבל אני אמשיך לעשות להיטים,‬ ‫ואני אמשיך לקבל כסף.‬
‫"ובסופו של דבר,‬ ‫אם שום דבר מהחרא הזה יעבוד, נחשו מה?‬
‫"הכוס עדיין טוב."‬
‫אמרתי, "הגברת הרגע החמיאה לכוס שלה".‬
‫היא החמיאה לכוס שלה.‬
‫הלכתי הביתה והחלפתי את כל הסיסמאות שלי‬ ‫ל"הכוס עדיין טוב".‬
‫בדיוק.‬
‫אם זה לא ייתן לך מוטיבציה,‬
‫לא משנה מה יקרה בחיים,‬
‫הכוס עדיין טוב.‬
‫תבינו את זה.‬
‫ואני מכירה נשים…‬
‫תקשיבו, אתן בחיים לא תשתמשו בזה.‬ ‫אתן מכובדות מדי.‬
‫אבל אני יכולה להראות לכן‬ ‫איפה תוכלו להשתמש בזה‬
‫במצבים הכי פשוטים.‬
‫נגיד שיש לך תור לרופא.‬
‫יש לך תור לרופא בשעה אחת.‬
‫את מגיעה מוקדם. את מגיעה ב-12:30.‬
‫הילדה הקטנה לא קוראת לך‬ ‫להיכנס עד אחת וחמישה.‬
‫היא לא באה לקחת לך לחץ דם עד אחת ורבע.‬
‫היא הולכת שם כאילו הכול בסדר.‬
‫היא אפילו לא מתנצלת על האיחור.‬
‫היא שמה עליך את הרצועה ומתחילה לנפח.‬
‫היא מסתכלת עלייך ואומרת,‬ ‫"לחץ הדם שלך קצת גבוה".‬
‫את תסתכלי עליה ותגידי,‬ ‫"הוא היה בסדר באחת".‬
‫תקשיבו, אל תיתנו לילדה הקטנה הזאת‬ ‫לדפוק את היום שלכן.‬
‫את יודעת ששמת לב לצריכת הנתרן שלך.‬
‫את יודעת שעשית 10,000 צעדים ביום.‬
‫את יודעת ששתית את המים שלך.‬
‫כשהיא תגיד לך שלחץ הדם שלך גבוה,‬
‫זה בדיוק מה שאני רוצה שתעשי.‬
‫אני רוצה שתסתכלי למטה,‬
‫תסתכלי הצידה,‬
‫תסתכלי לה ישר בפנים ותגידי,‬
‫"בסופו של דבר, הכוס עדיין טוב."‬
‫הלחץ גבוה, אבל הכוס טוב.‬
‫בדיוק.‬
‫ויש לי משהו יותר טוב.‬
‫נגיד שאת הולכת לבנק.‬
‫את מפקידה סכום קטן.‬
‫את מחליקה את הצ'ק מתחת לחלון.‬
‫את אפילו לא שואלת מה היתרה‬ ‫כי את יודעת כבר.‬
‫את כבר יודעת.‬
‫היא מחליטה מיוזמתה לכתוב את היתרה שלך.‬
‫היא מחליקה לך חזרה את החרא הזה.‬
‫את מסתכלת למטה, היא קצת נמוכה.‬
‫היא קצת נמוכה.‬
‫אל תיתני לזה לדפוק לך את היום.‬
‫זה בדיוק מה שאני רוצה שתעשי.‬ ‫אני רוצה שתסתכלי למטה, תסתכלי הצידה,‬
‫תרימי את הנייר,‬ ‫תעשי ממנו כדור מולה ותגידי,‬
‫"בסופו של דבר, הכוס עדיין טוב.‬
‫"כלבה, הכוס עדיין טוב."‬
‫אני אחת מהאנשים האלה שפעם חשבו‬
‫שצחוק הוא התרופה הטובה ביותר,‬
‫עד שיצא אוזמפיק.‬
‫שיט, אין על אוזמפיק.‬
‫אין על אוזמפיק.‬
‫ראיתם את אופרה?‬
‫נשמות, אופרה במידה מדיום.‬
‫וכל מי שמכיר את אופרה‬ ‫יודע שאופרה הייתה אקסטרה לארג' כל החיים.‬
‫אקסטרה אקסטרה לארג'.‬
‫אופרה היא מדיום.‬
‫והיא נראית טוב.‬
‫לעזאזל, היא נראית טוב.‬
‫וזה העניין.‬ ‫זו הסיבה שאני כל כך שמחה בשבילה:‬
‫למרות כל הכסף שיש לאופרה, היא נאבקה.‬ ‫היא בדיוק כמוני וכמוך. תקשיבו.‬
‫היא נאבקה.‬
‫אופרה נאבקה כל כך עם המשקל‬ ‫שהיא הלכה לשומרי משקל.‬
‫היא הלכה לשומרי משקל.‬
‫היא הלכה לשומרי משקל, השקיעה כסף בחברה,‬ ‫הפכה לפנים של החברה,‬
‫הפכה להיות פרזנטורית של החברה,‬ ‫עד שאוזמפיק יצא.‬
‫אוזמפיק יצא,‬ ‫אופרה קיבלה שלוש זריקות של אוזמפיק,‬
‫ונפרדה מהכלבות האלה בטוויטר.‬
‫היא אפילו לא הלכה לפגישה, היא צייצה להם,‬
‫"אני בחוץ."‬
‫היא נראית טוב.‬
‫תקשיבו, ואופרה בחוץ ממש.‬
‫היא מעולם לא הייתה בחוץ ככה.‬
‫אף פעם.‬
‫אבל עכשיו אופרה במסיבות, דלוקה.‬
‫תקשיבו, היא עשתה כבוד גדול לאוזמפיק.‬
‫תקשיבו, אוזמפיק זה חתיכת דבר,‬
‫וזה עובד מהר.‬
‫כשלוקחים את החרא הזה,‬ ‫אתם מרזים והצל שלכם נשאר שמן.‬
‫אבל אתם חייבים ללכת לעמוד של אופרה‬ ‫כדי לראות.‬
‫היא מדיום עכשיו, והיא נראית טוב.‬
‫אני אוהבת שאין לה שומן מתדלדל כמו פעם.‬
‫כאילו, נכון חלק מהאנשים‬ ‫נראו כאילו הם היו שמנים פעם?‬
‫אופרה עברה מהפך מוחלט.‬ ‫ממש מכף רגל ועד ראש.‬
‫כל החרא שלה חדש לגמרי.‬
‫יש לה סרטון בעמוד שלה.‬
‫היא לובשת מין שמלה סגולה.‬
‫והיא הולכת במסדרון,‬
‫והם מאטים את הווידאו,‬
‫אז היא הולכת בהילוך איטי.‬
‫הייתי צריכה לעשות זום אין.‬ ‫אמרתי, "לעזאזל, תראו את אופרה".‬
‫ובכל צעד, השיער שלה קפץ.‬
‫אני כזה, "תראו את אופרה עם שיער מברזיל,‬
‫"ציצים מקובה.‬
‫"התחת מהרפובליקה הדומיניקנית,‬
‫"אבל כפות הרגליים עדיין ממיסיסיפי."‬
‫היא הולכת במסדרון ואני כזה,‬ ‫"אופרה, את צריכה כפות רגליים חדשות, מותק.‬
‫"אסור ללוק הלוהט הזה‬ ‫לשבת על כפות רגליים כפריות כאלה.‬
‫"הוא צריך כפות רגליים חדשות."‬
‫וזה העניין.‬
‫למה נשים עושות את זה?‬
‫למה אנחנו יוצאות ומחדשות הכול?‬
‫מכף רגל ועד ראש, כל העסק.‬
‫משקפיים, שיניים, ציצים חדשים,‬ ‫בטן שטוחה, תחת גדול יותר.‬
‫משיגות את כל החרא הזה, הולכות לאן שהוא,‬ ‫והרגליים כואבות.‬
‫למה אתן לא משיגות רגליים חדשות?‬
‫מי הראשונה שתשיג רגליים חדשות?‬
‫אני אהיה הראשונה שתשיג רגליים חדשות.‬
‫אני אגיע למסיבה,‬
‫כולכן תשבו כי כואבות לכן הרגליים.‬
‫אני אסתובב בחדר ובבמה ככה.‬
‫אתן תשבו שם כזה,‬ ‫"רואים שהרגליים שלה מזויפות.‬
‫"הכלבה ניתחה את הרגליים."‬
‫אבל אני שמחה עבור אופרה.‬
‫והיא צנועה, תקשיבו, אופרה צנועה.‬
‫אתם יודעים כמה כסף מזוין יש לאופרה?‬
‫יודעים שאת צנועה כשיש לך את הכסף הזה‬ ‫ואת עדיין עם משקפיים.‬
‫נשמות, זה צנוע לאללה.‬
‫כי אם היה לי חצי מהכסף של אופרה‬
‫הייתי רואה אתכם עם ראיית רנטגן.‬
‫הייתם באים אליי ואני כזה,‬ ‫"אני רואה שאכלת פיצה לצהריים."‬
‫אבל אופרה נראית טוב, באמת.‬
‫למען האמת, אני דואגת לסטדמן.‬
‫תקשיבו, בן זוגה הוותיק.‬
‫סטדמן מחזיק מעמד.‬
‫ואתם יודעים, כל גבר כאן‬ ‫שהיה עם אישה שנאבקת במשקל שלה,‬
‫אתם יודעים כמה אנחנו רגישות‬ ‫לגבי המשקל שלנו.‬
‫כשאנחנו מתוסבכות עם הדימוי העצמי שלנו,‬
‫הרגשות שלנו עולים ויורדים.‬
‫אז סטדמן עובר את זה כשהוא עם אופרה.‬
‫וכל גבר יודע,‬ ‫כל אישה שעוברת מאקסטרה לארג' למדיום,‬
‫היא אישה שונה לגמרי. בחייכם.‬
‫מבחינה נפשית, זו אישה אחרת לגמרי.‬
‫החיים פשוט שונים באקסטרה לארג' ובמדיום.‬
‫קודם כול, אפשר לעשות אהבה עם מדיום.‬
‫אקסטרה לארג' צריך לזיין.‬
‫צריך לרדת נמוך לאקסטרה לארג'.‬ ‫אי אפשר לעשות שטויות עם אקסטרה לארג'.‬
‫או שתסיים על הגב ורגליים באוויר‬ ‫כשאתה מזיין אקסטרה לארג' ואומר, "רגע.‬
‫"תורידי את הרגל שלי.‬
‫"אני גבר. תורידי את הרגל שלי."‬
‫אי אפשר לעשות שטויות עם אקסטרה לארג'.‬
‫לזיין אקסטרה לארג' זה כמו בנג'ו.‬
‫אי אפשר לעשות שטויות עם בנג'ו.‬
‫אם אתה לא יכול לנגן בו,‬ ‫אסור לך לשלוף אותו.‬
‫יש כאן אנשים שעוברים זמנים קשים.‬
‫אנשים עוברים זמנים קשים.‬
‫חברה שלי עכשיו עוברת זמנים קשים.‬
‫חברה שלי הייתה נשואה 21 שנה לאהבת חייה.‬
‫הייתה לו תאונת דרכים,‬ ‫ולמרבה הצער הוא מת במקום.‬
‫הוא מת ממש על המקום.‬
‫והיא הייתה הרוסה, מה שהיה צפוי.‬
‫אבל היא נשבעה לכולם באותו לילה.‬
‫היא אמרה, "תקשיבו, אני אערוך לו‬
‫"את טקס הפרידה הכי מפואר‬ ‫שהעיר הזאת אי פעם ראתה."‬
‫היא אמרה,‬ ‫"אני לא אחסוך בהוצאות. אני אעשה הכול".‬
‫תנו לי לספר לכם משהו.‬ ‫היא שכרה את הקתדרלה הגדולה ביותר בעיר.‬
‫היא שכרה מקהלה גדולה לשיר בטקס.‬
‫היא שכרה את יולנדה אדמס להוביל את המקהלה.‬
‫היא שכרה את קירק פרנקלין‬ ‫שינצח על יולנדה אדמס.‬
‫הכול.‬
‫היא קנתה ארון בהזמנה אישית.‬
‫הוא היה לבן כולו עם חלק עליון מזכוכית.‬
‫היא קנתה טוקסידו בהזמנה אישית,‬ ‫כולו לבן, עם פס זהב בצד.‬
‫היא תארגן מטח כבוד של 21 רובים בקבר.‬
‫היא תשחרר 21 יונים‬
‫לזכר כל 21 השנים שהם היו יחד.‬
‫יהיו לה 21 זרי ורדים לבנים‬ ‫שיקשטו את הכנסייה.‬
‫היא רצתה רקדניות תפילה‬ ‫שירקדו לאורך כל המעבר.‬
‫היא רצתה שכל הקהילה תלבש לבן.‬
‫היא תכננה את כל החרא הזה‬
‫עד שהיא התברברה‬ ‫והזדקקה לקצת מידע בשביל פוליסת הביטוח.‬
‫היא לקחה את הטלפון שלו לטי-מובייל,‬
‫וטי-מובייל פתחו את הטלפון שלו.‬
‫רע מאוד.‬
‫טי-מובייל…‬
‫פתחו את הטלפון שלו.‬
‫קודם כול, היא גילתה שהיה לו ילד מהצד,‬
‫בן שבע.‬
‫היא גילתה שבחורה שהוא נשבע שהיא בת דודתו,‬ ‫בכלל לא הייתה בת דודתו.‬
‫היא מצאה תמונות עירום של נשים בטלפון‬
‫ושהוא התכתב עם נשים באופן מיני.‬
‫היא מצאה שלושה דיק פיקס.‬
‫שניים מהם לא היו שלו.‬
‫היא אפילו גילתה שהוא לא מזל עקרב.‬
‫הוא היה בכלל מזל תאומים.‬
‫תנו לי לספר לכם משהו.‬
‫היא שנמכה את כל ההלוויה המזוינת.‬
‫היא התקשרה לכולם ואמרה, "ההלוויה מבוטלת".‬
‫היא קברה את האיש הזה בטרנינג של "טמו".‬
‫עם נעלי טניס לא ממותגות.‬
‫היא אפילו לא סיפרה אותו.‬
‫אפילו לא סידרה לו את השיער.‬
‫היא הרכיבה לו משקפיים.‬
‫הוא בכלל לא הרכיב משקפיים.‬
‫היא הרכיבה לו את המשקפיים ואמרה,‬ ‫"תראה מה גרמת לי לעשות".‬
‫היא אייתה את שמו לא נכון במודעת האבל.‬
‫היא אייתה "לך תזדיין" עם שני ז'.‬
‫היא ערכה את טקס הלוויה בזום,‬
‫אבל לא נתנה לאף אחד את הקישור.‬
‫הוא שכב בתוך החרא הזה,‬ ‫בלי תספורת, עם משקפיים, לבד לגמרי.‬
‫אז…‬
‫כמובן, לא יכולתי ללכת לטקס‬ ‫כי טסתי באותו יום.‬
‫אבל אמרתי לה, "כשאני חוזרת לעיר,‬
‫"נלך לארוחת צהריים."‬
‫חבר'ה, ישבתי שם עם חברה שלי והיא בכתה.‬
‫היא בכתה 20 דקות, ואני בכיתי איתה.‬
‫היא אמרה, "אחותי, אני פשוט כל כך נבוכה.‬
‫"האיש הזה עשה את כל החרא הזה בעיר‬
‫"וכולם ידעו חוץ ממני."‬
‫אמרתי, "תסתכלי על זה ככה.‬
‫"הוא אהב וכיבד אותך מספיק‬ ‫שהוא הסתיר את זה ממך.‬
‫"בסדר, עשה מה שעשה,‬ ‫אבל הוא הסתיר את זה ממך."‬
‫היא אמרה, "אני יודעת שאת מנסה לעזור לי‬ ‫כי את חברה שלי."‬
‫היא אמרה, "אבל האמת היא‬ ‫שהייתי נשואה לגבר שהיה שווה לתחת."‬
‫ואני כזה, "לא, הוא היה אדם טוב,‬ ‫הוא לא היה אדם מושלם,‬
‫"כי הוא התייחס אלייך יפה,‬
‫"אז הוא היה אדם טוב,‬ ‫הוא לא היה אדם מושלם."‬
‫עכשיו אני, בתור אחת שמנסה למצוא את הטוב,‬ ‫לחשוב מחוץ לקופסה,‬
‫אמרתי, "אבל טי-מובייל שווה לתחת".‬
‫כי הם לא היו צריכים לעשות את החרא הזה.‬
‫ספקיות סלולר זולות‬ ‫בחיים לא היו פותחות את הטלפון של הבן זונה.‬
‫בולבולים היו נופלים מהמסך,‬ ‫והם לא היו פותחים את הטלפון המזוין.‬
‫טי-מובייל שווה לתחת.‬
‫אמרתי, "אז מה תעשי? אני יודעת שאת נבוכה.‬
‫"תעברי?" היא אמרה, "לא".‬
‫היא אמרה, "כלכלית, הוא השאיר לי הרבה".‬
‫היא אמרה, "היה לי ביטוח חיים כפול עליו,‬
‫"כלומר, אם הוא מת בתאונה,‬ ‫אני מקבלת סכום כפול.‬
‫"אז כלכלית, אני בסדר."‬
‫היא אמרה, "למעשה, אני אצא לפנסיה מוקדמת,‬
‫"אפתח לי בוטיק קטן‬ ‫רק כדי שיהיה לי משהו לעשות."‬
‫אמרתי, "אז את לא מתכוונת לעבור?"‬ ‫היא אמרה, "לא, אני אשאר כאן.‬
‫"אני אשאר כאן ואחיה את חיי.‬ ‫אולי אפילו אתחתן שוב."‬
‫אמרתי, "את רצינית?"‬
‫היא אמרה, "ברור.‬
‫"כי בסופו של יום,‬
‫"הכוס עדיין טוב."‬
‫חבר'ה, קוראים לי סומור.‬
‫תודה שבאתם. אני מעריכה את כולכם.‬
‫תודה רבה.‬
‫- סומור: נוצצת כמו שנדליר -‬
‫תרגום כתוביות: ניתאי גת‬
‫- מוקדש לאמי היקרה, מריון, -‬
‫- ולחברה שלימדה אותי על דטרויט,‬ ‫אירלין פרנקלין. יהי זכרן ברוך. -‬