Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Připomíná mi vaši mámu.
Jo, Dembo!
Bravo, Dembo!
Gratuluju.
Nech toho.
Když nás matka opustila,
zůstala po ní prázdnota.
A Djenaba je ta, která...
tu prázdnotu zaplnila.
Někdo žvaní, někdo koná.
Navždy ti budu oporou.
Bravo!
- Gratulujeme! - Díky.
Gratuluju, brácho.
Na novomanžele!
Děkuji, madam.
Ty mi něco říkej, vypadáš jak pošťák.
- Přestaňte se smát... - Na pošťáka Soulaye!
Jo!
- Jo, 24! - Fakt 24?
Matroš máme sbalenej.
Poldové chtěj sbalit nás. Nůž na krku máme.
Jo, nemusím nás představovat.
NMK vybalí AK. Už víš, co skrejvá moje parka!
Přímej zásah do hnáty.
Si myslí, že se ještě pohne. Máme kytaru, dáš se do tance.
Černej kluk z Bois-l'Abbé, vždycky v topu, vyfiknutej.
Kámo, to je fakt síla.
Hlaveň je uříznutá!
Zařveš kvůli pár drobnejm.
Prej narazíme, se posrali v kinu.
Prej narazíme...
Šmitec! DJ, vypni to, prosím tě.
- Co je? - „V kinu“?
Ty vole, seš jak malej.
- Ale „v kinu“? - Nech mě bejt.
To jako vážně? Seš snad MC Negramot?
Benga vrahouni!
Chceš si to rozdat? Co?
Nemel, nebo natáhneš brka!
- Seš trapnej! - Odprejskni.
- Seš trapnej! - Vypadni vodsaď.
Děláš ze mě vola před celou rodinou?
To ten tvůj kámoš fízl.
Jak ses dostal k chlupatejm?
Tys nechtěl jako malej chytat mizery?
Já chtěl bejt mizera.
No jasný.
Vzpomínáš na devadesátky?
Všichni lítali v háčku.
Jel v něm i starší brácha.
To já nikdy nedealoval.
Přestaň. Žádnej dealer nemá čistý svědomí. To víme oba.
Varuju tě.
Nech těch kšeftů s drogama.
Páč jestli tě potkám jako polda,
jde kámošství stranou.
Jí se bojím víc než tebe.
- Šels pro ty sklenky do Maroka? - Přes Alžírsko.
Hele, Dembo?
Jak víš, že je ta pravá?
A co ty? Seš dobrej člověk?
Co ty na to?
- Ten nemá páru. - Nech ho mluvit!
Vím já? Proč se mě ptáte?
No, když je ti s ní dobře a...
chybí ti, když s ní nejseš.
Je to hotovej básník, když se mu chce.
Ale v rapu moc tlačíš na pilu.
- Ty ho posloucháš? - To jde mimo mě.
Vysvětli mu, že ulice znamená smrt, nebo basa.
Vždycky ne.
Musíš vědět, kdy přestat.
Co?
Ty jsi skončil, ne?
KHADIJAH TRAORÉOVÁ ZESNULA 25. ŘÍJNA 2020
ŘEČ ULICE 3
Klídek, už na to čekám tři čtvrtě hodiny.
- Chyba v objednávce. - Nezájem. Naval to.
- Nakrájeli pizzu? - Jo.
- Určitě? - Jo.
Na.
Kam to jdeš? Snad mi vrátíš drobný, ne?
- Žádný dýško? - Su snad charita?
- Naval to. - No jo.
- Co zobeš, ty korbo? Chodíš do posilky? - Brečím smíchy, frajere.
- Bacha, ať neodletíš. Fouká. - Ty taky.
Ještě euro, ne?
- Jo, já vím! - Počkej, až tě chytím...
Už jedou fízlové,
chtěj mě dostat, ale jsou bez šance.
Škrábal jsem se ze dna...
- Tak pizza je konečně tady, hoši! - Jo!
Neser mě! Zrovna nahrávám, ty vole!
- Hrozně to hrotíš. Klid. - Sereš mě.
- Klídek. - Já chci tuňákovou.
Copak tu máme?
Já toho kostlivce zabiju, není nakrájená.
A máš to.
Seš tragéd. Kattri, jdi pro nůž, ať ji nakrájíme.
Jdi si tam sám.
Hele, poslouchej a umyj si ruce.
Co to děláš? Dej si majzla.
Nejdřív si koleduje a pak fňuká.
Nebuď jak malej, kámo.
- Co já? On si začal. - Nech si ty zvuky!
Čum na to. Znáš ho?
To mě poser!
- Seš na fotce s Devítkou, vole? - Uka, mrknu se.
Tak to je fakt hustý. Noumouké!
Potkali jsme ho na letišti při návratu z Dakaru.
Já padnu, Lamine, čum.
- Já to fotil, ty vole. - Taky máš fotku?
Ti mrdám na nějakýho rappera. Seš cvok?
- A pokecali jste, nebo... - Jo, je v poho.
Řek jsem mu, že rappuju, tak chtěl songy.
- A poslals? - Jasně.
Ty vole, jestli spolu dáte feat, seš za vodou. Mákni na tom.
NMK a Devítka. Jo!
Kravina. Žádnej feat nebude. Zvysoka se na vás vysere.
Co ty víš?
Tak to v týhle branži chodí. Nemáš love, nemáš feat. Jasný?
- Hele. Je ti povědomej? - Dej mi to.
- Jo, znám jeho song „Sicario“. - Jo, to je on. Pustíme si ho.
Tolik srdcí jsem zlomil a nespravil žádný.
Nikdy.
Devítka bere mikrák, netuší, co je čeká.
Jsou to jen herci...
Přestaňte ho provokovat.
Nediv se, až je dostanu.
Jsem jak sicario.
Jsem jak sicario!
Jo!
S devítkou na skútru, už víš, jak to chodí.
Děkuju.
Co je s Dembou?
Co s ním?
Probral jsi s ním ten byznys?
- Jakej byznys? - Ty si dej odchod.
- Jakej? - „Jakej byznys?“
- Drž hubu! - To se mi snad zdá!
Vem si můj mobil a seď.
- Zapomeň na to, už to nedělá. - Ty mu věříš?
Nedělá, brácho.
Co našel Djenabu, tak jen maká a chrápe. Nech to bejt.
A bratránek Doums? Machruješ s velkou rodinou.
- Tlačíš na pilu. - Tak se ho zeptám já.
Vystřel. Fakt to přeháníš.
Myslíte, že vám to tu Sofyan jen tak nechá?
A ty si myslíš, že mu dáme na výběr?
Je nám u prdele, kámo.
Klidně Sofyanovi vojedem mámu. Že jo?
Kšefty tady rozjel brácha Demba. Uvědom si to.
Nekecej. Tak seš s náma?
Ten váš byznys? S tím nechcu nic mít.
Dobře. Aspoň seš upřímnej.
- Jak to myslíš? - To je snad jasný.
Takže takhle, jo?
Dembo...
Co se děje?
Pšt.
Co se děje, Dembo?
Dembo.
Co to bylo?
Běžte!
Policie! Ruce za hlavu!
Ruce vzhůru! Ruce nad hlavu!
Na kolena! Dělej!
V kuchyni nic není.
Nic tam není. Zkontrolujte pokoj.
Jdeme.
Pohyb.
Ahoj, Djenabo.
Odvedli Dembu.
- Cože? - Vyrazili dveře.
Jak jako odvedli?
Určitě to byli policajti?
Jo. Měli masky a Idrissa se jich hrozně bál.
Vzali nám počítače.
Prošacovali celej dům a odvedli ho.
- Víš, kde je teď? - Myslím, že v Nanterre.
- Na jaké stanici? - Nevím, to neřekli.
Odposloucháváme vás už měsíce. Máme vaše bankovní účty, všechno.
Tohle je hospodářská kriminálka. Když u vás zaklepeme, máme všechno.
Zdravím vás. Jsem advokátka Ayadiová.
A brácha je kde?
Posaďte se.
ZAVOLEJTE MI, HNED JAK ODEJDETE
Případ Rogera Perrase.
Jsem v řiti, co?
Praní špinavejch peněz, daňový úniky.
- Jak to, že po mně pásli? - Oni nepásli po tobě.
Tvůj zasranej poskok platil lidem, který pěkně smrděli.
Šli po nich.
Dovedli je k němu a on zas k tobě.
Kurva, já to říkal!
Hele, já se snažil.
Dva roky v ničem nejedu. Neprodal jsem lautr nic, ani gram.
A teď mě sbalí kvůli posranýmu DPH?
Hra nekončí, když přestaneš hrát, Dembo.
To dobře víš.
- Státu se nemá sahat na prachy. - A mně taky ne. Já pro ně nedělám!
Hele.
Jak už jsem řekl tvýmu bráchovi, moc toho nezmůžu.
Ani bych tu neměl bejt.
Nic po tobě nechcu.
Tak co, pako? Dneska ti to nandám, naval ovladač.
Co se děje?
Proč nic nevím?
- Spal jsi. - A? Měls mě vzbudit.
Čemu by to pomohlo? Seš advokát?
Seš fakt vtipnej. Celej den chrápeš
a pak akorát vyrabuješ ledničku.
Místo práce a školy si hraješ na rappera.
- Nemáš nárok na nic. - Co to meleš?
Už klídek, vy dva.
Oni ho zavřou?
Soulaymaane?
- Půjde do vyšetřovací vazby. - Takže vězení.
- A kdy ho dostaneš ven? - Už jsem to předal dál.
Ty ho nezastupuješ?
Nezastupuju. Kolegyně Ayadiová je v tom zkušenější.
- Ale jí na tom nezáleží. - Je v tom dobrá.
Takže zastupuješ kdejakou verbež, ale na vlastního bráchu se vysereš?
- Jak jako vysereš? - Jo, vysral ses na něj!
Drž už hubu!
- Jak to se mnou mluvíš? - To stačí!
Já to tu balím.
Tak vypadni! Je nám to u prdele! Nikdo tě nepotřebuje!
- Pojď, Idrissi. - Ještě hraju.
- Dělej. - Ještě to dohraju.
Tak honem, pojď.
Jestli se o mně flojdi jenom zmíněj, hned mi to řekneš.
Přesně proto ho nezastupuju.
Dej to Djenabě.
Ode mě to nemáš.
„Ode mě to nemáš.“
Ještě jednou si na bráchu otevřeš držku a dostaneš.
- Ale on... - Na to ti seru!
Tak s ním mluvit nebudeš.
A přede mnou už vůbec ne.
Je to jasný?
Co zas votravuje?
Co chceš?
- Chci část byznysu. - Seš pořádně vodrzlej.
S Laminem převezmeme sídlák.
Chceš na mě poštvat Dembu?
Nedozví se, žes mi ten kšeft předal.
Malá rada.
Když nechceš, aby se o něčem vědělo, nedělej to.
Doumsi.
Hele, zmiz.
- Ale... - Padej!
- Doumsi... - Neser mě.
Hej!
Co je?
Když budu Dembu obhajovat a brzo ho nedostanu ven...
- Co se stane? - Vůbec nic.
- On ti to nevyčte. - To si myslíš jen ty, Noumouké.
Ty nejseš v jeho hlavě.
To, že chci vypadnout, myslím vážně.
Ale já se nepřidám.
Připomíná mi to tu mámu.
Nábytek i vůně.
A to je důvod, proč tady chci zůstat.
Pojď, projdeme se.
Vstávej.
Co teď čteš?
1984 od Orwella. Ale už jsem na konci, tak hledám další.
Přečti si životopis Malcolma X. Víš, kdo to je?
Jasně. Toho zná každej.
Malcolm byl ve svý době tvrďák.
Číst začal až v base. Stal se z něj intelektuál.
Intelektuál a skvělej řečník.
Na rozdíl od tebe to se slovama fakt uměl.
- Musíš se do mě pořád navážet? - Klid, dělám si prdel.
Malcolm nenáviděl bílý.
V Mekce ale pochopil, že islám mezi bílejma a černejma nerozlišuje.
Že máme všichni stejný práva a povinnosti.
Logicky.
Tehdy začal mluvit jinak. A i proto ho vlastně nakonec zabili.
Kdo ho vyprásknul?
- „Vyprásknul“? - Nezačínej.
Kdo myslíš?
Fízlové?
Napínáš mě jako kšandy.
Tak mi to řekni, ne?
„Díky této knize se toho o sobě hodně dozvíš.“
Čus, tady Devítka. Chystám album a bude to masakr.
Tak mě sledujte. Už se to peče!
Devítko, čauec, jak je?
Poslechl sis moje songy?
Ty, Traoré, takhle to do třetího kola nedáš. To ti říkám.
Tak. Raz, dva, tři. Jo, pravačku níž.
Raz, dva, tři. Dobře.
U direktu zvedni pravačku! Sleduj! Dostaneš KO.
Hejbej se.
Raz, dva, tři.
Super, pokračuj.
Hele, chci ti něco ukázat.
Přijedou do Val-de-Marne.
Živák z Raptastreet z Aveyronu s kámošem BK.
Postli to předevčírem. A sleduj ty zhlídnutí.
- To jsou čísla. - Šílený.
...novej song.
- Chceš tam jet? - No jasně.
- Jedeš se mnou, ne? - Určo.
- A přijdeš na můj zápas? - Jo, chcu vidět, jak ju rozmázneš.
A je to tady! Tohle je Fitoussiová a ten její pověstnej pravej hák!
Nová mistryně Francie! Světová šampionka!
Haló?
Kdy přijdeš? Nevíš, kolik je hodin?
Už běžím.
No, už musím.
Půjdeš s náma dobrovolničit?
S klukama z Aviateurs?
V žádným případě. Už jsi zapomněla?
Nezapomněla. Kašlu na minulost.
Jo a nenervuj se z Demby, jo? On to dá. Je to Demba.
To se mi snad zdá. No ty vole.
Nenapadlo by mě, že skončím na cele s rodinou.
Demba Traoré, el survivor!
- Proč mi tak říkáš? - Tak ti doma říkají.
Seš jedinej, kdo přežil čtyři kulky.
- Seš náš 50 Cent. - Kdo ti ty hovadiny vykládá?
Víš, šéfe, já mám svoje zdroje.
Zrovna píšu knihu. O tobě tam bude velká kapitola.
El Traoré.
Traoré, když přijdu, buď oblečenej, jinak nikam nejdeš.
Neser se do něj. Nevíš, s kým mluvíš.
Jste tu jeden jak druhej.
Přestaňte mlít pantem!
Pohyb, kámo.
Pohyb, chlapi!
Nechápeš, šéfíku?
Napíšu o všech borcích od nás z Val-de-Marne, co nás proslavili.
Youssef Gros Yeux, Marc Gillas, Ferrara, Momo Amimer, Brahim Zinzin, Rud Lion.
Bude to nářez, šéfe. Budou čumět.
Rud Lion a Marc Gillas jsou jedna osoba.
Jo, já vím.
A Momo Amimer ani není od nás.
Pohyb!
Jasnačka, šéfíku. Ty se asi dost rád nimráš v detailech, že jo?
Hele, budeš souhlasit s rozhovorem?
Já?
Mě v tom ani nezmiňuj. Už v ničem nejedu.
Tak co tu děláš?
Traoré, Diaro, jdeme!
Je to hrozný. Jsem na cele s magorem.
Už dva tejdny vůbec nevylez ven. Ten nepatří do basy, ale do cvokárny.
Neřekne ani slovo.
Třeba to nebude magor. To ty nezavřeš hubu.
Dejte mě na jinou celu.
Jestli chceš jinam, pošli žádost.
- Trochu se projdu. - Jdu s tebou.
Nechci bejt rušenej.
Demba Traoré. El solitarios!
A řekni, kdyby se do tebe někdo sral.
- S bandou ti pomůžeme. - S nikým nemám problém.
Problémy někdy přijdou, i když je nevyhledáváš.
Dembo. Neuvěřitelný.
Farouku.
- Za co tu seš? - Zasraný daně.
- A ty? - Za pašování.
- Seš furt stejnej. - Demba Traoré a Farouk Yayaoui.
Las hienas.
Řeklo se „Kdykoli chcu.“
Jsem v prdeli.
Odposlechy, svědci, DNA, všechno.
Musím odsud vypadnout. Rozumíš?
S tím nechci nic mít, Farouku.
Usadil ses? Že jo?
Kdyby cokoli, řekni si, jo? Tady šéfuju já.
Jo, pohoda.
Jsem na cele tam s tím černochem.
- S tím s tou věcí na hlavě? - Jo.
- Zabijáček Silima? - Je fakt na ránu.
Furt mele, až mě z něj třeští kebule.
- Říká ti „šéfík“, nebo „stařík“? - Jak jako?
Jestli „šéfík“, tak si tě váží.
A jestli „stařík“, má tě za mimoně.
Takhle to poznáš.
Vidíš ho? Za třicet tyček by tě hned sejmul.
Přišili mu tři vraždy.
- Jemu? - Jo.
Vypadá spíš jako klaun.
Je to klaun.
Jen klaun někoho oddělá za love.
Ty jsi za Abdela neinkasoval?
Já nikoho nezabil. Kdo to říkal?
Bratránek Doums.
Dost si otevírá pusu, bacha.
Sehnal bys mi telefon?
- Zopakuj to. - Už to opakuju podruhý.
Tak to řekni potřetí.
- Ještě jednou, jo? - Jo.
Demba vzkazuje, ať Doums drží hubu.
Tys to chtěl slyšet!
- Chtěls to zopakovat! - Tak víš co?
Až ho pustěj z lochu, řekneš mu, že s ním chcu mluvit.
- Nehrozí. - Ale mě říkáš, ať držím hubu.
To Demba! Já nic neříkám! Já to jen zopakoval! Mě vynech.
Mě z toho vynech.
- Uhni. - Hej!
Doumsi! A co ta naše dohoda?
Klapne to?
Doumsi!
Tak klapne to?
Budoucnost se mý minulosti lekla,
mámina tvář se mi v noci vrací, ulice je šílenství.
Budoucnost se mý minulosti lekla, mámina tvář se mi v noci vrací.
Ulice mi život kurví.
Už nemám srdce já, ani kámoši,
jsem jak na kolotoči.
Sídlák a problémy z něj se nakonec do tmy ponořej.
Spolíhám se jenom na sebe,
takovej už jsem, mámo.
Každej den se jen flákám,
to je na sídlištích normec, myslíš si, že mě dojímáš? Tak to vůbec.
„Když feat chceš, tak naval cash.“ Mluví o tobě.
Říkám ti, že jde o prachy, Noumouké.
Mámě postavím palác,
chce to vilu a pořádný hulení.
Asi na to nevypadám, ale rozjedu to, bude to šílený.
Když feat chceš, tak naval cash. Chill, kámo, co furt spamuješ?
Na kerosinu si frčím.
Máš mě za nějakou děvku? Ani mi neodepíšeš, ty vole.
To tys po mně ty songy chtěl.
Měls držet píču. Víš ty co? Naser si!
Zmrde zasranej.
Haló?
To jsem já.
Dembo?
Jak se máš?
Jsem v kriminále. Jak se asi mám?
Už mi schválili návštěvu.
Tak jo, ale neber Idrissu.
Ale pořád se na tebe ptá.
Vyřiď mu, že budu brzo doma.
Volal jsi Soulaymaanovi?
Jemu volat nebudu.
S ním jsem skončil.
Dembo...
Ve firmě je všechno v pohodě?
Zmrazili všechny firemní účty.
Normálka, kvůli vyšetřování.
Promluv se zaměstnanci a dodavateli, popros o odklad.
To jsem udělala.
Takže mám doma šéfovou.
A skočili i po osobních účtech.
Posledně mi v obchodě zamítli kartu.
Tak jsem půlku věcí vracela.
V životě jsem se tak nestyděla.
Pošlu k tobě Majida s hotovostí.
Odkud ty prachy pochází?
Majid má prostě dva krámy. Neboj, v ničem nejede.
Vytáhnu nás z toho, ano?
Ano?
Jo.
Z chodby se něco ozývá. Musím to položit.
Stýská se mi.
Taky se mi stejská.
KOMUNITNÍ A OBČANSKÉ CENTRUM
Dobrej!
- Na, to je neprodaný jídlo z práce. - Díky.
Sofio, už jsi na seznamu voličů?
- Zapíšu se za tejden. - Neříkalas to samý posledně?
Takhle se do druhýho kola dostanou dva fašouni.
- Vždycky s náma vymrdaj. - Nemluv sprostě.
A není to tak? Vždycky to prosereme.
Dovolej fašounům získat hlasy a pak nás prosí, ať je zastavíme.
Kolikrát? Jednou, dvakrát, třikrát?
Jo, i desetkrát, když to bude třeba, Ryane.
Tak demokracie ve Francii funguje.
Víš ty co? Arab se tady nikdy nemůže stát starostou.
A proč ne?
Proč ne?
Swouil Ben Saada jméno tvé, víš?
Víš, jak se jmenuje starosta Trappes?
Ali Rabeh. Rabeh.
Jeho předek fakt nebyl Vercingétorix.
Co takovej Amal Bentounsi?
Víš, jak dopadl v minulejch volbách?
Skončil druhej ve svým obvodu. I když kandidoval úplně poprvý.
Podáš mi ty kelímky?
Něco vám řeknu, Rayane a Sofio. Když se mi povedlo usmířit vás,
můžu bejt starosta nebo i prezident.
Ahoj vespolek.
- Á, pan advokát. - Zdravím, paní Cissoková.
- Zdravíčko. - Jak je?
- Fajn. Co ty? - A ty nezdravíš?
- Ty nezdravíš, Kattri? - Dobrý den.
No proto. Snad se dobře učí.
Učí se a hodně se snaží, ale to chování...
Kázeňské problémy? Jak to, že se neumíš chovat?
- Přestaň! - Hezky nos dobrý známky.
Jinak tě vytahám za uši. Rozumíš?
Máš chvilku, Swouile?
- Inès, vezmeš to za mě? - Děkuju.
Povídej.
Říkalo se, že na netu zmíníme starostu až po soudu.
Co jsem proved?
To jako vážně?
Dneska v 15:40:
„Pořád se přidává jen městské policii, nikomu jinému.“
- Však je to tak, ne? - Jo, ale zejtra je soud.
To nám nepomáhá.
Starostu znáš líp než já. A on to na tebe vytáhne.
Dobře, chápu to.
- Určitě? - Jo, chápu.
Tak ani muk až do zejtra.
- Jo. - Oukej? Tak jo.
Soulaymaane...
Zvážils nabídku na místostarostu?
Swouile, vždyť víš, že politika není nic pro mě.
- Jasný? - Dobře.
- Zejtra u soudu? - Jo.
Snad zavřeš!
Ty vole, nemáme ochucenej jogurt?
Fakt? Ty jsi nějaký koupil?
Haha, vtipálek.
Tak to chodí.
Bez práce nejsou prachy, bez prachů ochucenej jogurt.
Brzdi s tím cukrem! Chceš cukrovku?
Starej se o sebe.
Pamatuj, že zabila mámu.
Zejtra má u soudu stání Swouil.
- Přijdeš taky? - Nemám čas. Sháním práci.
„Bez práce nejsou prachy, bez prachů ochucenej jogurt.“
Hajzlíku.
Musí nějak vysvětlit ty transakce.
Můžou dostat tvrdý trest.
Soulaymaane?
Chci se jen zeptat na případ bratra.
Dělám, co můžu, ale teď nestíháme.
Probereme to pak, jo?
Požádali jste o výpisy a smlouvy?
Ano, dnes nám je pošlou.
- Jak je, právníku? - Co ty tady? Čau, Soso.
- Swouile. - Hele.
Pardon, omlouvám se.
- Jak se vede? - Dobře, díky.
Haló!
- Jdem tam, ne? - Jo, jdeme.
- Co na ni tak koukáš? - V klidu. Nech to na mně.
„S čím čekáme na zapálení ohně? Proč ještě nekašleme na pravidla hry?“
Toto zveřejnil pan Swouil Ben Saada,
když zemí zmítaly ty nejničivější nepokoje od roku 2005.
Je to písnička.
Obhájce bude jistě tvrdit, že je to jen citace textu písně.
A opravdu, tato slova zní v albu skupiny s názvem NTM.
Já ale namítám,
že se vůči těmto slovům ve svém příspěvku Swouil Ben Saada vůbec nijak nevymezuje.
A od zastupitele
by se slušelo jednoznačné a důrazné odsouzení
opakovaných výtržností organizovaných gangů, co v zemi působí.
- A to je slabý výraz. - „Gangy.“
Ale ne, místo toho cituje provokativní výroky.
Ráda bych upozornila, že Swouil Ben Saada kandiduje na starostu,
a rozhodně se neostýchá jít přes mrtvoly.
Je mi jasné, že tady obhajoba klienta představí v tom nejlepším světle.
Za to ho platí.
Pokud se však Swouil Ben Saada ptá,
jestli je mládež v Champigny připravena zažehnout oheň,
je třeba to jednoduše chápat
jako podněcování k nepokojům.
Proto navrhuji, aby byl panu Swouilu Ben Saadovi uložen trest
ve výši tří měsíců podmíněného odnětí svobody s odkladem výkonu.
A aby byl výjimečně uložen i doplňkový trest
v podobě dvouleté nezpůsobilosti k výkonu veřejné funkce.
To je směšný.
Ticho!
- Ticho! - Klid.
Nebo dám vyklidit soudní síň.
Nyní předávám slovo panu obhájci.
„S čím čekáme na zapálení ohně?
Proč ještě nekašleme na pravidla hry?“
Jak tady paní zástupkyně prokurátora řekla se znalostmi francouzského rapu,
autorem těchto slov není Swouil Ben Saada.
V dotyčném příspěvku je dal do uvozovek právě z toho důvodu,
aby naprosto jasně ukázal, že tato slova nejsou jeho.
A pokud se nepletu, přesně takovou funkci uvozovky mají, ne?
Jinými slovy, citace není schvalování.
Zeptejte se obyvatel Bois-L'abbé,
kteří jsou tu dnes s námi.
Řekli by, že Swouil Ben Saada je někdo, komu záleží na druhých.
Jen milující muž, co se připletl do politiky.
Když jsem byl malý kluk, učil moji maminku francouzsky.
S trpělivostí a laskavostí, jak se na učitele patří.
Pracovala jako uklízečka, ale chtěla se zlepšit v jazyce.
„Kdo vládne jazykem národa, toho nepotká jeho neštěstí“,
s oblibou říkala.
Vím, že dnes je již běžné, dokonce systémové,
v mediálně-politické debatě, pokud ji lze nazvat debatou,
ignorovat příčiny a poukazovat na důsledky.
Ale tohle není jednoduchá talk show,
kde komplexní pohled mizí ve prospěch honby za senzací.
Tady jsme přece u soudu.
A v soudní síni se na důsledky díváme
výhradně v kontextu a schválně neignorujeme jejich původ.
Paní zástupkyně prokurátora přiřkla Swouilu Ben Saadovi moc rozpoutat
veřejné nepokoje, a to prostě není pravda.
Ale co zcela asociální politika
současného starosty Champigny-sur-Marne?
A co uzavření většiny komunitních center ve čtvrti Bois-L'abbé
a naprosto jasné přehlížení obyvatel, jejichž existenci radnice nepřipouští,
protože nevolí?
Co ta posedlost současného starosty rozmetat dělnické čtvrti?
Boří se pod záminkou, že se do nich obyvatelé vrátí.
Ovšem, když je pak všechno krásné a voní to novotou, nehorázně se zvednou nájmy.
A oni jsou tak nuceni, samozřejmě čistě z vlastní vůle,
stěhovat se dál a dál od domova.
Tento jev má název. Je to gentrifikace.
Ano! Přesně!
- Ticho! - Dobře řečeno!
Kvůli ní Champigny-sur-Marne hořelo,
ne kvůli větě Swouila Ben Saady.
Vaše Ctihodnosti,
žádám o zproštění viny.
Já ti věřil.
- To doufám. - Víš proč? Seš ten největší machr.
Mockrát ti děkuju.
Moc děkuju.
- Výborně! Jo! - Díky, že jste přišli.
Vyhráli jsme, teď je na čase převzít radnici!
Jdeme to oslavit!
- Maminka by byla pyšná. - To mě moc těší.
Jděte volit!
Aspoň sto tisíc.
Aspoň, aspoň sto tisíc.
Nepřišel jsem žrát drobky, chci aspoň sto tisíc.
Ne? Obejdem se bez tebe. Nic nezmůžu, slyšels to stokrát.
Aspoň sto tisíc.
Aspoň, aspoň sto tisíc.
Aspoň sto tisíc.
Aspoň, aspoň sto tisíc.
Nepřišel jsem žrát drobky,
chci aspoň sto tisíc.
Ne? Půjde to i bez tebe. Co už, řekl jsem to stokrát.
Znáš náš gang, naběhnem na tebe.
Jo, s ničím se nemažem.
Ona vyšiluje a je bere panika, jo, sto kulek schytaj.
Kvéry, to je náš styl.
Hlavou proti zdi, nic neřeš.
Rap, krádeže, pohodička.
Prachy, plány, špinavá hra.
Klídek, klídek. Volaj mě, ale teď není ta chvíle.
Chce moje srdce, ale teď není ta chvíle.
A všichni dolů!
Potloukám se městem.
Kapsy plný prachů mám, nikdo netuší, co dělám.
Hlasitěji! Ještě!
Potloukám se městem.
Kapsy plný prachů.
Raz, dva, tři!
Aspoň sto tisíc.
Aspoň, aspoň sto tisíc.
Aspoň sto tisíc.
Jo!
Aspoň sto tisíc.
Aspoň, aspoň sto tisíc.
Všichni!
Aspoň sto tisíc.
Aspoň, aspoň sto tisíc.
- Aspoň sto tisíc. - Aspoň, aspoň sto tisíc.
- Jo! Ten jede a dav šílí! - Žádný drobky, to je vono!
To je ono!
- Vole, to je divná zpráva. - Počkej.
- Champigny, tak co? Jste tu? - Hej!
- Devítka streamuje. - A co ten zmrd chce?
- Fakt. - A co říká?
„NMK, ty frajírku, ty někomu nadáváš a pak si ho blokneš?“
- Noumouké, nech to plavat. - Klídek. Kde je ten kameraman?
Teď mě poslouchej, ty sráči. Až tě dostanu,
zacpu ti hubu bouchačkou, jasný?
- Jo. Ty zmrdečku! - Naser si!
Devítko, naser si!
Čumte, volové.
Začneme pondělními novinkami.
Rapper NMK jel živák z Raptastreetu a zastupoval Champigny ve Val-de-Marne.
Ještě nikdy jsem o něm neslyšel.
Ale jeho freestyle diváky rozpálil.
„Diváky rozpálil“.
Tak kdo rozpálil diváky, co?
Hustý, pánové.
Ale pozor! Slyšel jsem, že ten beef je fake
a že Devítka a NMK jsou kámoši,
a tohle celý má nakopnout kariéru NMK.
Napište, co si myslíte.
A nakonec, už se ví, že NMK
bude reprezentovat Val-de-Marne na koncertu v Zénith.
- S L2BGANG, ISK... - Zénith!
- ...a mnoho dalšími. - To bude mazec.
Hustý.
Fakt si lidi myslí, že bych si nechal nadávat, abych byl zajímavej?
Teď musíme s Devítkou vymrdat.
- Jinak si s tebou všichni vytřou prdel. - To se nestane.
Ty, Noumouké, teď potřebuješ klip, koncerty, musíš bejt všude.
- Úplně všude, rozumíš? - Potřebuje nahrávací společnost.
Nasrat na korporáty. Zvládne to sám.
- Vážně? - Jo.
A za čí prachy?
Všichni si nabijete držku, volové. Tak prosím.
Tak co?
Skvělý.
No, a to jsi to ještě neměla od bráchy.
Jak se vůbec má?
Střídavě na svobodě.
Zlozvyk si snáz osvojíš, než se ho zbavíš.
Jo. To mi povídej.
Nečekal jsem, že přijdeš.
Ani já.
Hlavně po tom vejprasku u soudu.
To je jedno. Nech toho.
Víš, že jsem vůbec neměla čas na přípravu.
Jo, to určitě.
Hele, pořád fotíš všechno, co se pohne?
- To snad ne. - Co?
- Nechala sis je? - Jasně!
- Vypadám na nich jako trouba. - Ne, je hezká.
- Nevím. - Tak udělám novou.
- Tak ji rovnou smažeme. - Ani náhodou! Je to můj laptop.
- Víš přece, že se nerad fotím. No tak. - Ale...
Ticho, sýr.
- To je fajn muzika. - Líbí se mi.
- Líbí? - Jo.
- Fakt? - Jo.
- Smím prosit? - Neumím tancovat.
Já zase pózovat, a stejně jsem to udělal.
Jen se nech vést hudbou.
- Ale nesměj se. - Neboj, nebudu.
Ne, promiň, to nejde.
Už musím jít, jo? Promiň.
Napiš si osmičku a zapamatuj si to.
No tak, šup.
Pamatuj si to.
Ukážu vám, jak to chodí ve Francii za katrem, rodino.
- Tak jo, čumte. - Hele, netoč mě!
Ahá, jasně, šéfík se nechce moc ukazovat.
Tohle je Val-de-Marne. Organizovanej zločin.
- Už nech ten mobil a nakrájej brambory. - Oukej.
Jsou moc tlustý.
Tenčí.
Co uděláš, když chceš zkaramelizovat cibulku?
Nasypeš tam trochu cukru, případně dáš med.
Co zíráš?
Šéfíku.
Klidně se vo to postarám, jestli tě venku někdo sere.
Ten, kdo si tě najme za třicet táců,
není tvůj kámoš.
Až se nepohodnete, nebo se bude bát, že ho práskneš,
najme si na tebe někoho, jako seš ty. A zadara.
Aby se mu osvědčil.
Tak to ať kouká neminout.
Ty, šéfíku,
chceš mi tvrdit,
žes nikdy nikoho neoddělal?
Já ne.
Podej mlíko.
Chci mlíko, Silimo, mlíko.
Teď mi podej sýr.
Přiklopíš to.
Ale chce to druhej zdroj tepla.
A voilà.
Tak tys vyrobil troubu!
Máš sourozence?
Staršího bráchu, ale sejmuli ho.
Bylo mi čtrnáct.
Umřel mi v náručí.
Šel jsi k psychiatrovi?
Co?
- To jako myslíš vážně? - Jasně, že myslím.
Víš, já...
jsem míval stavy úzkosti.
Nechme to bejt.
Už něco máme.
Tři kila, vole, rozumíš tomu? S tímhle bude sídlák náš.
- Schovej to. - Tři!
Co je? Nehysterči.
Město je naše, kámo.
Kurva...
Tady jednotka TN-92. Potřebujeme posily. Jde o vloupání.
Tady AQ-150, jedeme tam.
Kliďte se vodsuď, hajzlové!
Tak pohyb!
Tak rozuměli jste?
Nažer se!
- Hej! - Zabírám si to tady!
Teď mi to tu říká pane!
Zvedni se a vypadni!
- No tak! - Jen utíkej, ty sráči!
Tak co? Neříkal jsem to?
- Paráda. - Je to boží!
Nádhera.
Podej mi to, Kattri.
Lamine?
Čum, hele.
NMK ŽIVĚ ROASTÍ DEVÍTKU
- Ozvu se. - Čus.
Jak je? Od minule jsi nakorbil.
Drž ho! Párátko!
Vrať mi drobný!
Zabiju tě!
Prachy, prachy!
Prachy, prachy, prachy!
KDO NEVOLÍ, TEN NEEXISTUJE. ZAREGISTRUJTE SE K VOLBÁM.
Prodává se to samo! Čum na ty prachy, ty vole!
Prachy, prachy!
Prachy, prachy, prachy!
Prachy, prachy!
Vy tam! Kdy už tu přestanete vysírat?
- Čau. - Jak je?
- Počkej, vezmu ti to. - Díky, Lamine.
- Dělej, nepřekážej. - Jo, jasně.
Jo! Přesně ty jsem si přál!
Jsou tvoje!
- Čus, ty zmrde! - Ty sráči!
- Čus, Devítko, ty píčo! - Tohle je teď naše!
My jsme ty sicarios!
- To s tím nesouvisí! - Zavři hubu!
Chceš tu skončit jako já?
Odpověz!
Měl jsem bejt zticha, ne?
Myslíš, že tu trčím, páč jsem idiot?
A protože ty seš chytrej, tak tu neskončíš?
Nestěžuj si, až se to celý posere.
Já tě nepotřebuju.
Protluču se sám.
Kdyžs to řekl posledně, postřelili mě.
Podívej se na mě.
Hele, kdybych ho nezasvětil já, šel by někam jinam. A to nevíš, jak by skončilo.
- Takže jsi ho ochránil? - Mysli si, co chceš.
Nechci vědět, cos udělal, ale vedou se tu řeči.
Sidibéové po tobě prej jdou.
Máš krátkou paměť, ty vole!
Když šli po tobě, nezajímal jsem se, cos jim proved.
Neprosil jsem se tě o pomoc.
- Ne, jo? - Ne!
Víš ty co? Jebu na tebe!
Táhni do píči!
A drž se dál od bráchy!
Dozorce!
Děsnej smrad!
Kolikrát jsem ti říkal, ať při sraní otevřeš okno?
Klídek, staříku, myslel jsem, že se tam zdržíš trochu dýl.
Jaks mi to řek?
- Nijak, staříku, zklidni se. - Staříku, jo?
Pojď sem!
Staříku, jo?
Tak čum, jak ti stařík naloží!
Čum, ty hajzle!
Ne!
Chtěli jste mě zabít...
Buďto vy, nebo já.
Chtěli jste mě zabít...
Klídek, klídek. Volaj mě, ale teď není ta chvíle.
Chce mě, ale teď to nejde.
Zabil bych je, ale nemám dost kulek.
Potloukám se městem.
Kapsy plný prachů.
Jo, jedem!
Aspoň sto tisíc. Aspoň...
Střelba!
Kryjte se!
Tohle je moje území, vy bando zmrdů!
Dělej, jeď!
Zkurvysyn.
Sofyane, ty zmrde! Seš tuhej! Fakt si o to říkáš, co?
Ne, to není on.
- Co ti je, sakra? - Co?
- Sračka nebo co? - Jebe ti? Jenom jsem nic nejed.
Tak mi kručí v břiše, to je celý.
Pak skočíme na kebab.
Jo? Nebo na kuře?
- S čedarem to... - Drž hubu.
Už jde Sofyan.
Ani se nehni, dokud se nevrátíme.
Hej, ty sráči!
Dělej, chyť ho! Běž zadem!
Stůj!
Stůj, ty hajzle!
Vstávej, ty zmrde!
Tak se zvedni, ty píčo, seš hluchej?
Co je, ty zmrde?
No tak, střílej!
Střílej, já váhat nebudu! Slyšíš?
Už seš velkej, ne? Už seš velkej kluk!
- Seš posranej? - Drž hubu!
Dělej, vypadni!
Jestli se tu ještě ukážeš, vodprásknu tě!
- Dělej, padej! - Nevidíme se naposled, ty zmrde!
Kde je?
- Zdrhnul, kámo! - Jak jako zdrhnul?
Skoro jsem ho měl.
Mizíme, už jedou benga!
Nemluvíš se mnou, páč jsem nepřišel na tvůj zápas?
Fakt to nešlo. Byl jsem ve vazbě!
Myslíš, že by mě fízlové pustili na zápas? Nebuď blbá.
Tak víš co? Dám ti pokoj.
A pro tvoji informaci, včera po mě stříleli.
Kurva.
SMAZAT PRO VŠECHNY
Dělej, běž.
- Nechte mě! - Zklidni se.
Pusťte mě.
- Nech toho. - Pusťte mě!
Klídek!
Co čumíš?
Traoré, na dvůr!
- Yayaoui, návštěvní místnost. - Díky.
- Ty si krej záda. - Co tak zkusej?
Tak jak, staříku? Co uděláš?
Rozkopejte mu prdel!
Dostane do rypák!
Do něj!
Rozsekejte ho! Ať chcípne!
Hovno Demba, hovno Traoré! Tady seš vodepsanej!
Tady velím já!
VÝSLEDEK TĚHOTENSKÉHO TESTU: POZITIVNÍ
Ano, Djenabo?
Byla jsem za Dembou.
Musíš ho dostat ven.
Nepatří za mříže.
Já vím, ale Ayadiová zkusila všechno.
Není to ledajaká právnička.
Soulaymaane...
Jsem těhotná.
Krucinál, měl by sis votevřít bistro.
Co ti je?
O toho zmetka Silimu se postarám.
Nemám prachy. To mi je.
Narodí se mi dítě a všechno mi vzali. Nemám ani éčko.
Ve čtyřiceti jsem za katrem s dvacetiletejma smradama.
A musím se rvát, abych neztratil respekt. Jebne mi.
Čert vem prachy. Zas je vyděláš.
Zato já dostanu dvojcifernej trest.
A možná mi k tomu ještě něco přišijou.
Každej máme svý problémy.
Každej máme jeden problém.
Ty potřebuješ love, já vodsud vypadnout.
...v rámci policejního zátahu byl zadržen pan Demba Traoré.
O TŘI MĚSÍCE POZDĚJI
Sleduj.
- Jak je, kuchaři? - Čum.
- Pane advokáte? - Koukej.
El Chapo!
Přines maso.
- Koupil jsi pěknej tabouleh! - Už mi vyhládlo.
Ten jsem sám udělal.
No nekecej, seš fakt dobrej.
- Podáš mi omáčku? - Tak je to nej.
Přihraj míč, Idrissi.
Jo.
Haló?
To jsem já.
Jo, tohle číslo máš jen ty.
Jak žiješ?
Zase si zvykám.
Však víš.
- Máš novýho spoluvězně? - Seš magor?
Řekl jsem jim, že nikoho nechci.
Stejská se ti, co?
Jen po tvým jídle.
Ale jenom se nedělej.
Kámoši tě chtěj poznat.
- Tak ať přijdou večer. - Ne, brácho. Užij si rodinu.
Trochu vypni. Měsíc sem, měsíc tam.
Nechceš vycouvat?
Když něco řeknu, tak to platí.
V pohodě?
To neřeš.
Dostals mě ven.
Nechápu, jak mohla Ayadiová přehlídnout takovou chybu.
Četla ten spis jen očima, ne srdcem.
A pak, že láska je slepá, co?
Našel sis jinou firmu?
Asi si založím vlastní.
Jen do toho. Nic ti nebrání.
Jo.
Neschovávej se tu.
Stýskalo se jim.
Copak je?
Nic.
No tak.
Znám tě.
Do vězení už za tebou nepojedu.
Přeneseš stres na miminko.
Mnohem radši budu žít někde v klidu na sídlišti
než v honosné vile.
A proč ne někde v honosné vile a v klidu?
S kým jsi to dnes volal?
Pustili mě z vězení, nebo zašili?
Čau, Kattri.
Tak co, magůrku? Jak je?
Kdes byl? Stokrát jsem ti volal.
Zkoušel jsem na koncert. Zénith je za rohem.
Pořád zkoušíš! Myslíš, že kšefty se obstaraj samy?
Dostals krámy? Nemáš k ruce Sambu?
Nepomáhá ti?
Kattri, už běž domů.
- Doma není co dělat. - Tady taky ne. Běž.
Tak co tu děláš?
Ach jo.
Na, 10 éček.
Skoč si do cukrárny pro bonbony, jo?
- Koupím si ty velký žvejky. - Jo.
Neměl by se tu tak poflakovat.
- Nehne se ode mě. - A co jako?
Pojď, něco ti rychle ukážu.
- Co máš? - Zvedej se.
Jak jako? Co je, vole?
Hejbni prdelí.
Co tě zas bere?
Jen pojď.
Kam to jdem?
Tak mluv.
Chováš se divně.
Lamine!
Lamine, prosím!
Jsme kámoši!
Nic jsem neproved!
Prosím, Lamine!
Noumouké, prosím, pomoz mi!
Co to má bejt, ty vole?
Prosím, odvaž mě! Noumouké!
- Vypadni! - Co to děláš?
V kase nám chybí 800 éček!
- A víš, že to byl on? - Co?
- Jak to víš? - Buď on, nebo ty.
- Byl to jeden z vás. - Nebo ty.
Nebo ty!
Byl to on, ty debile!
Tohle jsi mu udělal za 800 éček?
Ty to nechápeš, tohle udělám každýmu i kvůli pětce, jasný?
Zavolejte sanitku!
Už volám!
Sanitku, prosím vás! Volá ji někdo?
Ano! V Champigny Bois-l'Abbé!
Srazili dítě. Krvácí, pospěšte si!
Uhněte! Kattri! Soulaymaane, co se stalo?
- Srazili ho. - Prober se, Kattri.
- Prosím. - Co se stalo?
- Kattri! - Dostal ránu!
Co se tu stalo, kámo?
- To auto ho nějakou dobu táhlo a... - Zavolej záchranku!
Tak volejte!
Kattri, prosím...
Probuď se, jsem tady. Brácha je tady. Kattri...
- Kattri, prosím. Prober se. - Kde sakra jsou?
- Prober se, prosím. - Už jedou!
Kattri, prosím. Prober se.
Takový klučina.
- Je mi to líto. - Děkuju.
Chudáček.
Upřímnou soustrast.
Děkuju.
Musí něco udělat.
My nejsme na vině.
Drahoušku. Děkuju.
Děkuju.
Madam, chtěl jsem vám osobně vyjádřit upřímnou soustrast.
Jako otec si dokážu představit vaši bolest.
Radnice i já bychom vám chtěli...
Ty odsud vypadni!
Lamine!
Rozumím vaší bolesti, mladíku.
- Nejste tu vítán, pane starosto. - To není na vás.
Roky vám říkáme, že má být na té silnici stopka.
Dokonce jsme to řešili na zastupitelstvu, ale nic.
Vaše děti tamtudy přece nechodí.
Pane Ben Saado, nepřihřívejte si na této tragédii polívčičku.
Neodpovídáte na otázku.
A sám si přihříváte polívčičku tím, že jste sem přišel.
- Jen přišel vyjádřit soustrast. - Ty sklapni!
- Nevotvírej si pusu. - Co nechápeš, Kadere?
Vemte se za ruce a táhněte!
Radši půjdeme, pane.
- Přestaň, Noumouké! Pojď, prosím! - Pusť mě.
- Pusť mě! - Noumouké! Přestaň!
- Počkej! - Jdeme!
Lamine!
- Lamine! - Jdeme pryč! No tak!
Lamine!
Pořád se neozývá?
Volám mu už asi po pátý.
Nezvedá to.
Tady už žít nechci.
Cos to dělal?
Nech toho.
Dělej, smaž to.
- Co? - Smaž to.
- Teď jsem se vzbudil. - Kecáš. Smaž to.
- Spal jsem. O co jde? - Smaž to!
- To se ti zdálo! - Kecáš!
- O čem? - Kecáš!
- Kecal jsem ti někdy? - Jo!
- Nezvedneš to? - Ne, volá máma.
- Přemejšlelas o svatbě? - Proč se mě na to ptáš?
No tak, odpověz mi. Jen se ptám.
Vím já? Nevylučuju to, ale...
Ale co?
Když se vdám, bude to už nadobro.
To o svatbě tvrděj všichni, ne?
Jestli se ožením, tak chci určitě obří jízdu kár, chápeš?
Víš, že jízda trvá den, ale manželství celej život?
Všechno zkazíš, neštvi.
Chceš děti?
Jako hned teď?
Ne hned, ty pako. Potom. Až budeš chlap.
Co tím chceš říct?
Kdo by nechtěl děti?
Někdo si je udělá, ale pak na ně kašle.
- Díky. - Rádo se stalo.
Díky moc.
Tak jo.
Proč jsi vybral Annecy?
Žije tady tvůj táta.
To není moc vtipný.
Nevtipkuju.
Hledal jsem ho a našel ho.
Nevěděl jsem, jak ti to říct.
- Já tě o něco prosila? - Dost o něm mluvíš, Sofio.
A co?
To neznamená, že ho chci poznat.
- Opustil mě, chápeš? - Možná to bylo jinak.
Hraješ si na cvokaře?
Hele, nenutím tě.
Ale já otce nemám.
A už ani mámu a Lami už nemá bráchu.
Nejvíc bychom si přáli je vidět, ale na to je pozdě.
Starej se o vlastní rodinu.
Teď už to vím.
Důvěřovat někomu znamená riskovat.
Je to jako skákat bez padáku.
Naslepo.
Investice bez jistoty zisku.
Srdíčko...
Přijetí faktu, že nemáme moc nade vším.
Ztráta půdy pod nohama.
Tenhle dopis jsem napsal po rande, co nebylo.
Neodvážil jsem se ti ho dát.
Stojí tu vše.
Tak jdi.
No tak, ukaž se mi.
Hej, kámo, jak je? Už ses vrátil?
Čau, kdes byl? Už dva dny tě hledáme.
- Co je? Nesahej na mě! - Zapluj, dělej. Rychle.
Dělej, necourej se! Pohni zadkem!
Rychle, hni sebou, jo?
Nech mě!
- Tak dělej. Kdo to udělal, co? - Nevím, nemám páru!
- Lamine? - Myslíš, že je to takovej debil?
Udělals to ty?
- Já to nebyl. - Tak ty?
- Ne. - Tak kdo? Ty?
Dobrý, klídek.
Tohle mi neříkej. Neuklidním se!
Umíte si jenom ničit svoje zázemí?
A vypalovat školy svým bratřičkům a sestřičkám?
A knihovny?
Káru sousedům, co jsou ve sračkách jako vy?
On nás nikdy nenechal ve štychu. Vždycky pomohl našim rodičům.
A vás nenapadne nic lepšího, než mu vypálit provozovnu?
A potom se divíte, že vás média a politici označujou za barbary?
Jebat na média a politiky. Serou na nás.
„Jebat na média a politiky. Serou na nás“.
Co to má bejt? Přijde ti to vtipný? Co?
Jasný, serou na nás, to je fakt.
Ale co ty děláš pro sebe?
Co děláš pro svou čtvrť?
Cos udělal pro Kattriho?
Swouile, já za ně ručím.
„Já za ně ručím“. Vy nikdy nic, co?
Tak už klid, v pohodě.
- Běžte na chvilku ven. - Neviňátka.
Pojď se mnou.
- Fakt se musíš uklidnit. - To nejde.
- Třeba to fakt nebyli. - Tak kdo jinej?
Vím já? Možná ti starostovi pohůnci. Motiv by měli.
Naběhneme na radnici. Přísahám, že to uděláme.
Doslova?
Nevtipkuj, mluvím vážně.
CHAMPIGNY MÁ HLAS!
- Ani hnout! - Ruce vzhůru!
Ruce nahoru!
Na kolena!
- Řek jsem ruce vzhůru! - Ať na ně vidím.
Opovaž se pohnout!
Kurva.
Nehýbej se!
Odhoď zbraň!
Pohyb!
Sundej mu pouta!
- Tak dělej! - Pozor.
Drž hubu! Ustup!
Ruce vzhůru!
Pojď, drž se mě!
Drž se mě! Už tam jsme.
Pojď, nastup.
- Pojď! - No tak!
Podej mi talíř, dám ti.
- Chceš hranolky? - Jo, hodně.
Je ti dobře, mami?
Zavolej Dembovi!
- Kde máš telefon? - Tamhle! Pospěš si!
- Je tam hlasovka. - Zkoušej to.
Díky.
Dva miliony eur. To ti vystačí do konce života.
- Co hodláš dělat? - Zahrabu se ve Španělsku.
Mám tam kšefty. A pak jedu do Maroka.
- Neriskuj. Měl by ses schovat. - Když se na zemi válej prachy?
Můj táta se třicet let dřel v továrně.
Neukradl ani euro a kolik teď bere důchod? Šest set?
Mrdám na ně, kámo.
- Co je? - Pojď.
- Co tvůj bratránek Doums? - Má svůj život jako já.
Dneska má schůzku ohledně kšeftů.
No a? To jde mimo mě.
Sidibéovi mu jdou po krku.
Je to past.
Můžu ti dát dva chlapy, vazby.
S tím nechci nic mít.
Brácho.
NMK, jsi na řadě.
Ty vole, to je LDB.
Hej, NMK! Fakt hustý.
- Čau, jak se vede? - Jak je?
- Jak to jde? Jsi v pohodě? - Docela dobrý.
Musíme dát feat.
- Fakt? - Bacha, točím to.
Hele, nejsem zmrd jako Devítka.
Ani náhodou.
- Rozjeď to. - Buď jako doma.
- Hele, víme o sobě. - Držíme spolu basu, kámo.
- Čau, ISK. Jak je? - Čus, jak se daří?
- Dobrý. - Pohoda?
- Hodně štěstí. - Tak zatím. Jdeme na to.
Kde je ten kokain?
- Zabiješ ho, ty vole. - A co jako? Ať chcípne!
Dej mi pět minut. Nezazpívá? Je tvůj.
No tak mi věř.
Já věřím jenom bráchovi.
Na.
Ne! Přestaň! Nech toho!
Kokeš tu bude hned.
Vem si můj mobil.
Poslední číslo.
Nezahrávej si se mnou. Varuju tě.
Něco zkusí a ustřel mu hlavu.
- Haló? - Utíkej!
- Lehnout! Ani hnout! - Dělej! Zpátky!
Ustup!
- Ještě. - Dělej.
Hejbni zadkem.
Pohni se a chcípneš.
Brácho!
Voddělám je!
Vydrž, už tam budem!
Jackpot, lidi.
Ve skladu byl i Demba Traoré.
Jsou to strašný jatka.
Šéfe?
Jo, jsem tu.
Určitě to byl on?
Jo. Potvrzeno.
NMK!
NMK, koukni na mě, ty zmrde!
Ustupte!
Zatlačíme.
- Ještě. Víc. - Dýchejte.
Už to bude.
Statisticky se ve Francii...
narodí jedno až dvě děti za minutu.
A jeden člověk zemře.
Zavolejte sanitku!
Sofio...
Před smrtí neutečeš.
- Sofio... - To vím.
Ale o ni ještě přijít nemůžu.
O ni ne.
Ještě ne.
- Sofio, prosím. - Dneska ne.
Zůstaň se mnou.
Někdy musíš...
něco skoro ztratit, aby ti došlo, jak ti na tom záleží.
Musíte se přestat beze slova míjet.
Slyšet se a neposlouchat se.
Protože zejtřek...
nemusí přijít.
I příští vteřina...
je naprosto nejistá.
Khadijo.
Vezmi si ji.
Bojím se, že jí ublížím.
Khadija.
Pojmenovali ji Khadija.
Po mámě.
Ale Demba ji vyrůstat asi neuvidí.
Dembo!
Dembo, fízlové. Jedou sem benga.
Kurva.
Co tu chcete?
Hra nekončí, když přestaneš hrát.
Svatá pravda.
Šel tamtudy!
Smrt, nebo basa.
Jiná cesta z ulice nevede.
Uhni!
Schody.
Sofiu pustili ze špitálu.
Jsme spolu. Oficiálně.
Vyříkali jsme si to.
Už dlouho jsme víc než jen kámoši.
Ale báli jsme si to přiznat.
Skočit do neznáma.
Všichni jsme volili.
Dokonce i já.
Soulaymaan a Swouil nás dotáhli za flígr k volebním urnám.
Komise ještě neviděla tolik Arabů a černochů.
Swouil Ben Saada, starosta Champigny.
Kdo by to byl řekl?
Soulaymaan Traoré, místostarosta.
Kdo by to byl řekl?
Jak se má máma?
Co myslíš?
Lamina jsem už dlouho neviděl.
Od Kattriho pohřbu.
Moc práce, moc kšeftů.
Tolik jsem toho Laminovi neřekl.
Neměl jsem čas.
Soulaymaane,
už vím, kdo zabil Malcolma X.
Černej kluk, jako on sám.
Synové chudáků vražděj syny chudáků.
To není nic novýho.
A víte co?
Život je o volbách.
A teď mám jen dvě.
Buď půjdu v Dembovejch stopách, oddělám Devítku,
převezmu kšeft a vydělám velký love.
A skončí to takhle.
Nebo budu jako Soulaymaan.
Vrátím se na školu a dodělám si bakaláře.
Když mi nevyjde rap, aspoň budu mít zadní vrátka.
A seru na ty, co mi nevěřej.
Demba mi povídal o týpkovi, co dostudoval v base.
On to zvládl, tak proč ne já?
Kurva, ulice mě dostala.
Vždycky jsem chtěl bejt jako brácha.
Nechtěl jsem bejt za tlučhubu.
Varovali mě, ale já to udělal znovu.
Znovu a znovu.
Dlouho jsem si nebyl jistej.
Ale už to vím. Vím, jak nechci dopadnout.
Nechci bejt vězeň s číslem.
Statistika. Afričan v teniskách.
Takhle mě vidí oni.
Co jsou zač?
Ti, co chtěj mít chudý pěkně na jednom místě.
A pak nám v telce vyprávěj, že se neasimilujeme.
Ať si políběj prdel.
A to samý
všichni rappeři, co oslavujou ulici
a toužej po Dembově životě, ale vědí o něm hovno.
Dovolali jste se Djenabě Traoréové. Po zaznění tónu...
Teď už klidně odejdu.
Mámu si stejně uchovám v srdci.
Ať budu kdekoli.
Když tu zůstanu, jednou mě někdo stáhne ke dnu.
Vrátí ke špatnejm návykům.
Z betonu těžko vyroste růže.
Mami,
stýská se mi.
Už mi nevynadáš.
Nenastavíš mi zrcadlo.
Neukážeš mi směr.
Neschytáš za mě rány.
Sice mám bráchy, ale...
občas si připadám sám.
Sám proti celýmu světu.
Prázdnej.
Jako tenhle byt.
Zapřísahám vás, jestli vaše máma žije, starejte se o ni.
Buďte s ní.
Protože pak už to není stejný.
Jak pravil básník: „Mámina smrt je těžká, jako vylít moře z Francouzské riviéry.“
Víš, o co mě máma naposled požádala?
O co?
Abych tě srovnal do latě.
- Jak jako? - Jak furt blbneš na sídláku.
Jako bys v mým věku nedělal to stejný.