Downloaded from YTS.BZ
Brasilia voi mennä nyt johtoon.
Official YIFY movies site: YTS.BZ
RANGAISTUSPOTKUT
Kapteeni asettaa pallon paikalleen.
Italia teki kaksi maalia neljästä rangaistuspotkusta.
Dunga tulee pilkulle.
Tämä on ratkaiseva hetki.
Toki hermostutti. Mietin: "Jos ammun ohi, en voi palata kotiin."
Mutta samalla muistin, että olin pyytänyt tilaisuutta.
Täältä Dunga tulee.
SÃO PAULO, BRASILIA
JALKAPALLON MAAILMANMESTARUUSKILPAILUT
Materiaalia kulisseista on kahdeksan tuntia.
Minulla on paljon tavaraa.
Tämä kertoo koko tarinan yksityiskohtaisesti.
Ne olivat erilaisia aikoja. Minulla on paljon tavaraa täällä.
Aloin nauhoittaa,
ja teimme hienon arkiston kaikesta tapahtuneesta.
Sain idean. Entä jos näyttäisimme ennen näkemätöntä kuvaa?
Sisältä päin,
pukuhuoneen yksityisyydestä, joukkueen palavereista,
hyvistä ja huonoista hetkistä, kaikesta.
Tämä ryhmä yhdistyi ja voitti vaikeat ajat,
kun moni halusi meille pahaa. Me emme anna sen tapahtua.
RIO DE JANEIRO, BRASILIA
Mikä tuo oli?
Se oli tosi viihtyisä bussimme.
Se oli tavallinen bussi. Siinä oli jopa kääntöportti.
Kaikki se, mitä koimme noina kuukausina…
Vietimme pari kolme kuukautta yhdessä…
Se piti nauhoittaa.
ENSI KERTAA 30 VUOTEEN
PELAAJIEN KUVAAMAA ENNEN NÄKEMÄTÖNTÄ MATERIAALIA
17. HEINÄKUUTA 1994
Tehdään se! -Mitä me syömme tänään?
Mitä? -Mitä on lounaaksi?
Makaronia!
Mitä lounaaksi? Vastassa oli Italia, joten makaronia.
Tässä me valmistaudumme. Olimme hermostuneita.
4. HEINÄKUUTA 1994
Olin viiden, melkein kuuden vanha, kun katsoin vuoden 1970 MM-kisoja.
Pelé tulee! Maali!
Olin lapsi ja ajattelin: "Olen tuolla jonain päivänä."
Olen maailmanmestari. Pelaan Seleçãossa.
Brasilia on kolminkertainen jalkapallon maailmanmestari.
BRASILIA HAKEE NELJÄTTÄ MAAILMANMESTARUUTTAAN USA:SSA 1994
On kulunut 24 vuotta, ja Brasilia ja Italia kohtaavat jälleen finaalissa.
Nämä ovat vuoden 1994 MM-kisat USA:ssa, kaksi vuosikymmentä myöhemmin.
Vain me siellä olleet voimme kuvailla sitä tunnetta.
Ei mikä vain peli, vaan Brasilia vastaan Italia.
Olemme askeleen päässä mestaruudesta…
Nelinkertaiset mestarit! Siitä saatte! Meistä tulee mestareita!
Halusin maailmanmestariksi. Halusin tehdä historiaa ja voittaa.
Aina kuin puin pelipaidan päälle, jokin muuttui.
Kovat odotukset.
Ilman mestaruutta olisimme epäonnistujia.
Paine, vaatimukset…
Paskat eivät pelaa hyvin. -Painu kotiin!
Brasilian jalkapallo tuhottiin vuonna 1994.
Emme olleet voittaneet 24 vuoteen. Brasilialle se on pitkä aika.
Kaikki muistavat, kun suutelin tolppaa, mutta eivät tekemääni virhettä.
Se oli eka mestaruus rangaistuspotkuilla.
Kun ammuin sen rangaistuspotkun,
olin tiedottomassa tilassa.
Kansamme on uutteraa, kauan kärsinyttä väkeä.
Ajattelin: "Haluan tuoda iloa kansallemme."
Maailmanmestaruuden piti tuoda iloa kansalleni.
Tekisin sen kaiken uudelleen. En kadu mitään.
Neljäs mestaruus.
"Olin paikassa X siihen aikaan", "olin isäni seurassa", "olin…"
Kaikki muistavat, missä he olivat tuon pelin aikaan.
Olimme määrätietoisin joukkue, joka halusi mestaruuden.
Tunteet on pidettävä kurissa.
Rangaistuspotku voi muuttaa elämän.
Jos Taffarel torjuu, Brasilia on maailmanmestari.
Baggio lähestyy palloa.
JALKAPALLON MM 94: BRASILIAN PALUU HUIPULLE
NELJÄ VUOTTA AIEMMIN
Brasilia valmistautuu juhlimaan ottelussa Argentiinaa vastaan -
vuoden 1990 MM-kisojen neljännesvälierissä.
Jännittävää.
Brasilia ja Argentiina, kaikkien aikojen kilpakumppanit.
MM-kisoissa ei saa tehdä ainuttakaan virhettä.
Koska heillä on 11 hyvää pelaajaa,
joista pari kolme on elintärkeitä.
Jos sellaisen pelaajan kanssa tekee virheen, paluuta ei ole.
Ellemme anna maalia, me teemme maalin.
Brasilian ja Argentiinan välinen ottelu on käynnissä.
Brasilia pelasi paremmin,
ja Argentiinalla oli yksi tilaisuus. Kuka sen sai?
Maradona pääsee irti.
Nero. Ei voi tehdä mitään. Se on jalkapalloa.
Maradona jättää Dungan taakseen ja karkaa.
Nyt pitää olla tarkkana.
Hän syöttää Caniggialle.
Hän harhauttaa Taffarelin ja tekee maalin!
Brasilia tippuu MM-kisojen jatkosta.
Moni itkee tappion takia.
Nyt pitää odottaa seuraavia MM-kisoja neljän vuoden päästä.
Kun Brasilia hävisi, kansa hyökkäsi sekä Lazaronia että minua vastaan.
Miksi Dungan aikakausi?
Koska se symboloi aikakautta,
jolloin Seleção tunnettiin enemmän puolustuksestaan -
kuin kyvystään olla luova.
Olisi pitänyt vaihtaa valmentajaa.
Jos Brasilian kansa valitsisi valmentajan, hänen olisi helpompi tehdä töitä.
Kukaan ei valitse olla Seleçãon valmentaja,
siihen työhön kutsutaan.
Parreira vietti päivän hotelli Hiltonissa Roomassa.
Hän puhui pitkään Pelén kanssa, mutta ei kameroille.
Kun Parreira valittiin Seleçãon valmentajaksi, hän sanoi:
"Tulen yhdellä ehdolla. Otan Zagallon mukaan."
Olemme tunteneet vuoden 1970 MM-kisoista asti.
Hänen sanansa olivat viisauden helmiä.
Pidimme toisistamme, tulimme toimeen,
mutta ennen kaikkea teimme parhaamme Seleçãon eteen.
PARREIRA JOHTAMAAN SELEÇÃOA
SANKARIT
Valmistautuminen alkoi vuoden 1990 MM-kisojen jälkeen.
He alkoivat koota joukkuetta neljättä mestaruutta varten.
MM-karsinnat olivat tuolloin hyvin erilaiset. Jokainen peli oli tärkeä.
Monet odottivat Seleçãoa hotellilla.
Raí sai jopa suudelman faneilta.
Ajanjakso MM-kisojen välillä oli neljän vuoden mittainen.
Olin vuonna 1991 kunnossa, joten johdin "Tie vuoteen 1994" -jälleenrakennusta.
Ottelu alkaa La Pazissa.
Brasilia ei tuolloin ollut ikinä hävinnyt karsintaottelua.
Vaara. Varo, Taffarel. Älä peruuta, Taffarel.
Se oli hieno veto. Maali Bolivialle.
BOLIVIA - BRASILIA 2 - 0
Se oli Brasilian ensimmäinen tappio karsintaotteluissa.
Brasilia palaa kotiin miettimään syitä ja selityksiä epäonnistumiselle.
Siihen sukupolveen ei luotettu.
Lähes 40 vuoden karsintaotteluiden jälkeen Brasilia kokee ensimmäisen tappionsa.
Kun palasimme kotiin, kohtasimme Ecuadorin Morumbi-stadionilla.
Meille buuattiin koko pelin ajan.
Siitä kaikesta syntyi hyvin vihamielinen ympäristö.
He buuaavat tästä syystä:
Parreiran mukaan he eivät voi pelata yhdessä.
He alkoivat epäillä valmentaja-Parreiraa ja hänen tyyliään.
En pidä Parreiran työstä. -Valmentaja vaihtoon.
En pidä Seleçãosta nyt.
Lehdistö halusi Parreiran ja Zagallon ulos.
Mutta me uskoimme heihin.
Maajoukkue uskoi heihin.
Parreira ulos!
Meillä oli myöhäinen kokous Parreiran kanssa Granja Comaryssa,
Seleçãon valmennuskeskuksessa.
"Parreira, lopeta. Miten niin luovut paikastasi?"
Se oli tapa vahvistaa sitoutumista.
"Me jatkamme, Parreira. Meistä tulee maailmanmestareita."
Se oli päätöksen hetki.
Menimme pelaamaan Recifeen ja vetosimme Pernambucon faneihin.
"Me tarvitsemme teitä."
Ja kun pääsimme Recifeen, näimme jotain erityistä.
Lentokenttä oli täynnä ihmisiä, ja vastaanotto oli todella lämmin.
Meitä juhlittiin, meitä halattiin… He olivat lämpimiä meitä kohtaan.
Tietääkseni 5 000 ihmistä odotti meitä ja huusi nimiämme.
Raí!
Kaikki on valmista sunnuntain peliin. Tunnelma täällä on lämmin.
"Olette kotona. Olette rakkaita."
Pelaajat kaipasivat kiintymystä. Perheemme…
Ystävämme Recifessä tulivat apuun.
Brasilia!
Huomisen otteluun on myyty 69 000 lippua.
Sillä hetkellä jokin muuttui.
Ricardo Rocha ehdotti, että meidän pitäisi selvästi ja äänekkäästi -
ilmaista tunteitamme kentällä.
Pidimme toisiamme käsistä.
Maajoukkue tulee kentälle uudella tavalla.
He pitelevät toisiaan käsistä ehkä vastatakseen -
Pernambucon ihmisten osoittamaan kiintymykseen.
He pitelevät toisiaan käsistä osoittaakseen, että näin he pelaavat.
Me tiesimme potentiaalimme.
Tiesimme, mihin pystyisimme.
Me näytimme sen sinä päivänä.
Anna mennä! Maali!
Katsokaa! Maali!
Maali!
Katsokaa! Maali!
Se oli täydellistä! Maali!
BRASILIA - BOLIVIA 6 - 0
Tämä oli vastauksemme valittajille.
Mutta sitten tuli ratkaiseva ottelu.
Viimeinen karsintaottelu -
oli Uruguayta vastaan Maracanã-stadionilla.
Sitten menoksi.
Maracanaço.
Vuosi 1950.
"Ei, ei taas."
Jos häviäisimme, olisimme ulkona.
Seleção voisi kirjoittaa vielä surullisempaa historiaa,
jos Brasilia jäisi MM-kisojen ulkopuolelle ensimmäistä kertaa.
Olen varma, että pääsemme kisoihin.
Ellemme me pääse kisoihin, maa voidaan sulkea.
Joka haastattelussa kysyttiin: "Entä Romário?"
Sanoin: "Hän palaa ajallaan."
Romário!
Yleisö huutaa Romárion nimeä.
Romáriolla meni hienosti Barcelonassa. Hän loisti Euroopassa.
Ja kaikki tiesivät Romárion tärkeyden.
Totta puhuen osasin odottaa kutsua,
koska Brasilian tilanne oli vaikea.
Parreiraa ja Zagalloa painostettiin pyytämään hänet takaisin.
Joten Zagallo ja Parreira soittivat ja sanoivat:
"Bebeto, ajattelimme pyytää Romárion takaisin."
Valmennus kysyi häneltä mielipidettä paluustani.
Hän sanoi heti: "Pyytäkää mukaan."
Bebeto oli yksi parhaista ystävistäni jalkapallossa.
Ja paras parini kentällä ikinä.
Vain kaksi paria ei ole ikinä hävinnyt yhdessä miesten maajoukkueessa.
Arvatkaa, ketkä.
Pelé ja Garrincha sekä Bebeto ja Romário.
Ellemme olisi tuoneet Romáriota takaisin ja olisimme hävinneet Uruguaylle,
olisimme jääneet ensimmäisen kerran MM-kisojen ulkopuolelle. Kaikki olisi ohi.
Tunnen oloni tärkeäksi.
Ellemme saa haluamaamme tulosta,
syy on minun.
Olen valmis siihen.
Vastasin kentällä, joten minun ei tarvinnut puhua.
Brasilia on kentällä.
Oikea hetki koitti ratkaisevalla viikolla Uruguayta vastaan.
BRASILIA - URUGUAY
Tarvitsee olla tärkeä vain silloin, kun on tarpeen.
Ja aina kun oli tarpeen, olin tärkeä.
Ottelu alkaa.
Hän vapautuu paineesta, ja Maracanã riemastuu.
Romário sanoi minulle:
"Aion tehdä puikot."
"Aion tehdä sombreron ja kaksi maalia, Ricardo."
Minun piti tehdä se kaikki näyttääkseni taitoni.
Ensimmäisen puolen loppu.
Hän käveli tunnelia pitkin ja kysyin: "Entä se maali?"
"Teen ne toisella puoliajalla."
Bebeto keskittää.
Se oli täydellinen keskitys. Näytti enemmän syötöltä.
Bebeto keskittää. Menee Romáriolle.
Maali!
Hyppäsin vain vähän -
ja puskin alaspäin.
Romário puskee maalin.
Maali Brasilialle.
Romário ehtii ensin.
Olin silloin todella nopea.
Kun pääsin lähemmän maalia, tökkäsin palloa.
Hän peitti toisen puolen, juoksin toiselle. Hän yritti iskeä minua,
mutta olin liian nopea.
Romário ehti ensin.
Mitä nyt? Katsokaa maalia!
Tyrkkää sisään!
Maali!
BRASILIA - URUGUAY 2 - 0
Peli on ohi. Kuunnelkaa!
Tämä on leima Brasilian passiin.
Kyllä, Brasilia! Me olemme MM-kisoissa.
Voi hemmetti. Me menemme kisoihin.
Tuntui, että se ryhmä, joka oli hävinnyt vuonna 1990,
ei halunnut enää hävitä.
Tärkeintä on, että Brasilia voitti, ja olemme mukana MM-kisoissa.
Brasilia on selvinnyt USA:n MM-kisoihin.
Tämä on upeaa, kulta. Olisi voinut mennä paremminkin,
mutta nyt me juhlimme ja juomme olutta.
Kaikesta, mitä minulla on, olen velkaa jalkapallolle.
Minulla oli palloon yhteys heti kun synnyin.
Jalkapallo heijastaa -
maan tai yhteiskunnan tilannetta.
Brasilian kansa on kärsivä kansa.
Ihmiset ovat määrätietoisia ja uutteria.
Elämä täällä ei ole helppoa.
Maa on todella suuri. Ja jalkapallo on ylpeytemme ja ilomme.
Brasilia tunnetaan jalkapallon maana.
Ihmiset hengittävät jalkapalloa, he rakastavat sitä.
Kaikki haaveilevat jalkapalloilijan urasta Brasiliassa.
Menimme pelaamaan Pariisiin,
Paris Saint-Germainia, Raín joukkuetta, vastaan.
Ja kun tulin joukkueen harjoitusleirille,
kaikki olivat todella surullisia.
Ja silloin sain tietää, että oli tapahtunut traaginen onnettomuus.
Suuri urheilija, ystäväni, oli nukkunut pois.
Hänestä olisi varmasti tullut maailman paras: Dener.
Sieltä Dener tulee täyttä vauhtia. Hän harhauttaa puolustajan ja maalivahdin.
Denerin kaltaista pelaajaa ei usein näe. Hän oli ilmiömäinen.
Hän haastoi painovoiman lait liikkumisellaan.
Kello on 5.15 aamulla. Dener olisi kotona 10 - 15 minuutin päästä.
Isääni ajettiin São Paulosta Rio de Janeiroon.
Viisitoista minuuttia ennen kotiintuloa,
kuljettaja torkahtaa, törmää puuhun, ja isäni kuolee.
Ikävä kyllä me menetimme jälleen kollegan auto-onnettomuudessa.
Kuulimme uutisen sinä samana aamuna.
Hän olisi ollut siellä, ei epäilystäkään.
Hän olisi varmasti ollut listalla.
Hän olisi ollut yksi MM-kisojen tähdistä, mutta kohtalo päätti toisin.
Ottelun aloituspotkun potkaisi Ayrton Senna.
Siinä hän on, suuri Ayrton Senna. Formula 1 -kuljettaja -
potkaisee seremoniallisen aloituspotkun.
Anna mennä, Ayrton. Nasta lautaan. Vilkutus yleisölle.
Kiitos Brasilian maajoukkueen tukemisesta.
Hän oli kolminkertainen mestari, kuten mekin. Ja voittaisi neljännen kuten mekin.
Se olisi vaikeaa, mutta tekisimme parhaamme.
Teimme sopimuksen.
Mahdollisuutemme jalkapallossa ovat paremmat kuin Formula 1:ssä.
Jotta ymmärtäisitte, pidimme tauon sunnuntaisin -
nähdäksemme Ayrtonin kisaavan.
Hän oli suuri sankarimme.
Hän oli brasilialaisten ilo sunnuntaisin.
Hän kuoli onnettomuudessa 15 päivää myöhemmin, 1. toukokuuta.
BRASILIA SUREE SENNAA.
YLI MILJOONA HYVÄSTELEE SENNAN.
SANKARILLEMME. KOLMINKERTAINEN MESTARI, HYVÄSTI
Ayrton Sennan menetys oli musertava.
Brasilia eli hyvin surullisia aikoja. Hyvin surullisia.
Sennan ja Denerin kuolemien jälkeen -
me yritimme aina muuttaa vaikeat ajat,
suuret menetykset ja tuskan -
voimaksi, jotta voisimme keskittyä -
ja olla antamatta periksi.
Ayrtonin menetyksen myötä tuntui, että edustimme maata, joka oli mullistuksessa.
Brasilia eli kovia aikoja.
Ja jalkapallo, Seleção, oli Brasilian kansan toive -
hetken riemusta.
Joten kun meidät kutsuttiin,
meillä oli vain yksi tavoite:
tuoda mestaruus kotiin,
jotta saisimme kansamme hymyilemään.
MAAILMA KÄÄNTÄÄ KATSEENSA USA:HAN. BRASILIALLA ON TOIVE.
Et ollut siellä silloin.
Olin ensimmäinen, joka nousi koneeseen kameran kanssa.
BRASILIA JAHTAA NELJÄTTÄ MESTARUUTTA
Kuvasin kaikkea, joten minulla on materiaalia. Minusta se oli hienoa.
Se oli kuin lapsuuden unelman toteutuminen.
Kun tehdään töitä ryhmässä,
tärkeää on, että kaikilla on samat arvot.
Mitä me haluamme?
Olla maailmanmestareita.
YHDYSVALLAT
Oli erilaista mennä USA:han pelaamaan maailmanmestaruudesta.
Pallo ei ole siellä kovin pyöreä.
Se, että pääsi MM-kisoihin -
pelaamaan, osallistumaan…
Mikään ei ole sen parempaa.
Emme päästäneet lehtiä luoksemme.
Emme osallistuneet mihinkään.
Me harjoittelimme,
palasimme sitten hotellille, söimme lounasta, päivällistä.
Ja seuraavana päivänä harjoittelimme lisää.
Tiesimme, että pitäisi sopeutua,
ja mietimme, miten yleisö reagoisi.
Brasilia on ykkönen!
Tässä maassa saattoi kävellä kadulla, eikä suurin osa tiennyt kisoista.
Saattoi kysyä joltakulta: "Tiedätkö, mitä MM-kisat ovat?"
Jalkapallofaniko? -En.
Aiotteko katsoa otteluita? -En aio.
En ole kiinnostunut.
Aiotteko katsoa yhtään peliä MM-kisoissa? -Ei, pitää olla töissä.
FIFA haluaa aina kehittää peliä suuremmaksi.
Ja uskon, että FIFA näki USA:ssa markkinat.
Yhdysvallat toivottaa teidät lämpimästi tervetulleiksi -
jalkapallon vuoden 1994 maailmanmestaruuskisoihin.
Brasilian rummuttavat, sambaa tanssivat jalkapallofanit -
ovat vallanneet Los Gatosin kadut.
Mitä olet oppinut heiltä?
Em cima, em baixo, puxa e vai! Mitä se sitten onkin.
Mitä se tarkoittaa? -Em cima, em baixo, puxa e vai!
Mitä se tarkoittaa?
BRASILIA ON KUOLEMANLOHKOSSA
Kamerun, Venäjä ja Ruotsi lohkovaiheessa.
Avauspelissämme Venäjää vastaan olimme todella hermostuneita.
Ne olivat ensimmäiset MM-kisani.
Kuten Cafulla, Leonardolla ja Márcio Santosilla.
Meillä oli vahva pohja vuoden 1990 joukkueesta.
MM-kisat alkoivat, ja pelasimme Venäjää vastaan.
Alussa… Minkä tahansa joukkueen eka peli on hermostunut.
Tiesimme, että ensimmäinen peli oli tärkeä,
koska voittamalla sen pääsee yleensä jatkoon.
Sitten on se avauspelin hermostuneisuus. Se on rankkaa.
BRASILIA - VENÄJÄ LOHKOVAIHE
Muistan ensimmäisen askeleeni. Olin ensimmäinen kentällä.
Kun astuin kentälle oikealla jalallani…
Räpäytän silmiäni, ja elokuva pyörii silmissäni.
Kaikki lohkon tapahtumat MM-kisoihin valmistauduttaessa.
Koko stadion on keltainen, Brasilian väreissä.
Hän tekee puikot venäläiselle.
Hän pitää palloa.
Peli Venäjää vastaan oli raju, fyysinen.
Keskuspuolustaja Ricardo Rocha ei voi enää pelata.
Minä loukkaannuin.
Se on ilmeisesti lihasvamma.
MM-kisani olivat ohi.
Enemmän kuin olla paras pelaaja, halusin tehdä maaleja.
Brasilialla on nyt paikka. Maali!
Joukkue oli lahjakas. Vartioimme ja hyökkäsimme. Loimme paikkoja.
Rangaistuspotku!
Raí antaa ja tekee maaliin!
BRASILIA - VENÄJÄ 2 - 0
Aloitimme hyvin, ja se on tärkeää MM-turnauksessa.
Brasilia!
Jatkopelit ovat lähes taattuja, kun heti kärkeen tulee kolme pistettä.
Tarvitsemme toisen voiton edetäksemme.
Entä tuleeko Ricardo Rocha mukaan? -Lääkäri ei ole vielä tutkinut häntä.
Ajattelin lähteä pois. En voinut jäädä sinne.
Parreira puhui Zagallon kanssa ja sanoi: "Ei.
Puhuin pelaajien kanssa. Jäät tänne.
Sillä hetkellä Ricardosta tuli linkki -
pelaajien, johdon ja valmennuksen välillä.
En pelaa MM-kisoissa, mutta minun täytyy auttaa kavereita parhaani mukaan.
Katsokaa videoita Jorginhon kanssa.
Sanoin: "Sano, kun pitää kääntyä." Hän sanoi: "Nyt!"
Kun hän oppi ajamaan.
Hän kertoo tarinaa jyrkästä mäestä.
Hän ei osannut kunnolla ajaa, joten hän pysähtyi,
pystytti varoituskolmion ja sanoi: "Meillä on ongelma."
Nauhoititteko sen? -Kyllä.
Kun sanoin, että sinne menee, ja sinä sanoit: "Kanuuna."
24. KESÄKUUTA 1994
KAMERUN
Brasilia oli vertailukohta jalkapallolle kaikkialla.
Ne pelaajat…
Näimme heitä vain televisiossa. Oli hienoa kohdata heidät.
Kesäkuun 24. päivä.
Stanford Stadium on jälleen täynnä tuhansia brasilialaisia.
Brasilian toista peliä odotetaan kovasti.
Kamerunin kaltainen afrikkalaisjoukkue on paha vastus.
BRASILIA - KAMERUN LOHKOVAIHE
Romário saa läpisyötön. Hän hyökkää…
He tiesivät voivansa luottaa minuun. "Syötä sille tyypille, ja maali tulee."
Hyvä! Maali!
Hieno syöttö. Jorginho keskittää.
Márcio Santos viimeistelee. Maali!
Tein maalin -
ja liityin MM-kisoissa maalin tehneiden puolustajien joukkoon. Heitä on vähän.
Romário yritti ratkaista.
Hän yritti syöttää, mutta ei onnistunut. Pallo tuli minulle.
Kulmani oli huono, mutta osuin nurkkaan.
Sieltä tulee Bebeto, hän potkaisee. Maali!
BRASILIA - KAMERUN 3 - 0
Olin hyvilläni, että peli päättyi.
BRASILIA 3 - 0 KAMERUN
Brasilia!
Oletteko huomanneet, että Dunga on eri pelaaja kuin Italian MM-kisoissa?
Brasilian ensimmäinen maali, josta tuli voittomaali,
oli Dungan syöttämä.
Jalkapallo on pitkälti utopiaa.
Ryhmässä on ihmisiä, joiden kanssa tulee paremmin toimiin.
Se ei tarkoita, etteikö tulisi toimeen muiden kanssa. Sitä on osa joukkuetta.
Monia ihmisiä, jotka ajattelevat eri tavoin, mutta joilla on sama tavoite.
24. KESÄKUUTA 1994
Romário ei pahemmin juonut tai polttanut. Hänen paheensa olivat naiset ja tanssi.
Näytetäänpä sambaa.
Nautin elämästä. Nautin siitä edelleen.
Naiset ovat aina olleet vahvuuteni.
Tai heikkouteni.
"Pätkä" karkasi ulos, mutta hän palasi ajoissa,
nukkui ja keskittyi ilman ongelmia.
Seis.
Soitetaan Salgueiroa.
Olimme voittaneet ensimmäiset pelimme,
joten olimme Ruotsin kanssa varmistaneet jatkopaikat. Pelaisimme ykkössijasta.
RUOTSI
Vuoden 1994 MM-kisojen alla -
tiesimme, että meillä oli vahva joukkue ja että olimme saavuttaneet paljon.
Kolme nolla Brasilialle!
BRASILIA - RUOTSI LOHKOVAIHE
Me halusimme voittaa pelin.
Vaara. Tarkka laukaus. Maali!
BRASILIA - RUOTSI 0 - 1
He aloittivat hyvin.
Toisella puoliajalla Mazinho tuli sisään -
suojaamaan selustaa. Minä sain tilaisuuden nousta.
Se oli se kuvio.
Syötin hänelle, hän oli nopea.
Sieltä tulee Romário. Pääsee läpi ja ampuu.
Maali!
Se oli tiukka peli.
Lopussa tein maalin kärkipotkulla, ja tilanne oli tasan.
Brasilia yksi, Ruotsi yksi.
Brasilia voitti lohkon.
Silloin Parreira muutti muodostelman konservatiivisemmaksi.
Hän otti Raín pois.
Jouduin penkille, mutta ymmärsin heti,
että tärkeintä olisi ajatella joukkuetta.
Kun kapteeni Raí jäi pois avauksesta,
emme epäröineet hetkeäkään.
Se oli selvää. "Se on Dunga."
En muuttunut, kun pujotin kapteenin nauhan käsivarteeni. Olin sellainen.
Se, miten käyttäydyin kentällä,
tinkimättömyyteni, johtamistyylini,
ei liittynyt siihen, että olin kapteeni.
Valmentaja Parreira teki ilmoituksen sunnuntaina.
Fanit eivät silti ole tyytyväisiä.
Meillä on 220 miljoonaa valmentajaa.
Kaikilla on mielipiteensä, lempijoukkueensa,
lempipelaajansa, joku, joka erottuu joukosta.
Joukkueen esitys oli kamala.
Tulin kannustamaan, maalasin kasvoni, mutta olitte huonoja.
Tiedän, millaista on seurata joukkuetta, kannustaa sitä.
He tekevät hurjia juttuja. Se on intohimoista.
Minä rakastan jalkapalloa.
Ostimme liput vain ensimmäiseen vaiheeseen.
Ajattelin, että me emme ehkä selviäisi jatkoon.
Emme halunneet viettää kuukautta USA:ssa muiden pelejä katsellen.
Brasilia pelaisi Yhdysvaltoja vastaan 4. heinäkuuta neljännesvälierissä.
Se oli kamalaa, koska USA oli kehittynyt jalkapallossa.
USA riemuitsee suunnattomasti. He liittyvät maailman 16 parhaan joukkoon.
He vangitsevat maanmiestensä huomion maan itsenäisyyspäivänä.
Valokuvaaja sivurajalla kuuli, kun Tab Ramos sanoi ennen ottelua,
että brasilialaiset lähtisivät täältä kuten Maracañasta vuonna 1950.
Kanuuna!
4. HEINÄKUUTA 1994
Soitetaan sambaa, kaverit!
Kanuuna!
Myin jo mainoksen.
Tämän tarjoaa…
Asioita luonnollisesti tapahtuu. Tilaisuuksia tulee.
Branco on loukkaantunut eikä voi pelata. Huomenna minä saatan olla vuorossa.
He ovat aina olleet patrioottisia.
Kahdeksankymmentä prosenttia katsojista oli USA:sta.
USA!
Kaikki on kohdallaan.
Itsenäisyyspäivä, kotikenttä, vastassa maailman paras joukkue.
Meillä on tilaisuus.
Brasilia ja USA -ottelu alkaa.
Heidän joukkueensa oli hyvä.
He olivat taktisesti täydellisiä, heillä oli hyvä pelaajia. Sillä oli merkitystä.
Hieno syöttö Tab Ramosilta Thomas Dooleylle.
Se oli vaikea peli. Brasilia piti palloa enemmän.
Bebeto ja Romário, ne kaksi kärjessä,
teemme pian maalin ja voitamme.
Olimme kilpailunhaluisia.
Se oli hyvä peli.
Tab Ramos ja Leonardo kamppailevat. Leonardon rike.
Siellä syntyy pientä kahinaa.
Punainen kortti. Leonardo ajetaan ulos.
Sitten hänet ajettiin ulos. Se tapahtui ensimmäisellä puoliajalla.
Stadion pysähtyi.
Brasilian fanit pysähtyivät katsomaan tilannetta. He olivat epäuskoisia.
Pelaaja ajettiin kentältä ulos.
Kun niin käy, sitä miettii: "Voi taivas, mitä nyt?"
Brasilia menettää hallinnan.
Se tekee tilanteesta hyvin vaikean.
Oli pettymys nähdä Leonardon käyttäytyvän noin.
Se oli kamalaa, koska tajusimme, että saattaisimme tippua.
Se osuu tolppaan.
Ensimmäinen puoliaika loppuu.
Parreiran jalkapallo ei ole brasilialaista jalkapalloa.
Jos Brasilia tippuu Leonardon ulosajon takia,
hän ei voisi enää palata kotiin.
"Missä Leonardo on?"
"Missä hän on?"
Hän istui suihkussa.
Katsoin häntä ja sanoin: "Hei. Nouse ylös."
Hän itki kovasti. Sanoin: "Kerron sinulle jotain."
"Minä teen maalin. Ei hätää, me voitamme tämän pelin."
Meidän piti juosta puolet enemmän.
Toinen puoliaika alkaa.
Pallo ei…
Tajusin lopulta, etten tekisi maalia, koska pallo ei halunnut mennä sisään.
Romário juoksee, hän potkaisee ja…
Heitä on vain kymmenen. Paine kasvaa.
Pelasin oikealta, vasemmalta, keskeltä.
Taistelin, hyökkäsin, puolustin.
Pelistä tuli dramaattinen.
Sieltä Romário tulee, hän on toivomme.
Romário tuli keskeltä kenttää.
Tein itseni vapaaksi, jotta hän syöttäisi.
Mene, Romário, mene!
Katsoin häntä ja seurasin viimeistä puolustajaa, etten olisi paitsiossa.
Usko itseesi, Romário.
"Anna tulla." Odotin ja odotin.
He tulivat ja ajattelin: "Joudun paitsioon."
Katsoin heidän viimeistä miestään.
Sitten Romáriota. Silmänräpäyksessä.
En voinut tehdä maalia, joten piti syöttää jollekin, joka tekisi.
Romário syöttää Bebetolle…
Kun hän vieritti sen minulle, käännyin.
Katsoin valtavaa maalivahtia. Ajattelin: "Nyt tai ei koskaan."
Ja Bebeto potkaisee!
Maali!
Brasilia tekee maalin. Maali!
Kuten aina, hän oli todella tarkka.
Kukaan muu ei olisi tehnyt sellaista maalia.
Panin sen suoraan nurkkaan,
missä vesipullot yleensä ovat.
Ja se oli siinä.
Maali!
Tein maalin ja sanoin: "Minä rakastan sinua."
Me rakastimme toisiamme. Rakkautta on monenlaista.
Se tuli suoraan sydämestä, hän tiesi sen.
Se tuli suoraan sydämestä. Me rakastimme toisiamme paljon,
me kaikki.
On ilo katsoa Brasilian pelaavan näin.
Stadion räjähtää juhlimaan.
Hyvä, Brasilia!
Se maali oli elintärkeä.
Sanoin Jorginholle: "Kukaan ei vie mestaruutta meiltä."
Kun menin pukuhuoneeseen, Leonardo halasi minua.
Me kaikki itkimme yhdessä.
Tuomari puhaltaa pilliin. Ottelu USA:ta vastaan päättyy.
Brasilia etenee puolivälieriin.
Hyvä, Brasilia. Nyt puolivälieriin.
BRASILIA - YHDYSVALLAT 1 - 0
FIFA on antanut laitapuolustaja Leonardolle neljän pelin pelikiellon -
ja antanut hänelle 10 000 Sveitsin frangin, lähes 10 000 realin, sakon.
Kun hän sulki jalkansa, kiersin häntä, koska yritin päästä hänen ohitseen -
ja vedin häntä paidasta.
Ja kun vedin paidasta, hän löi kyynärpäällään.
Ja koska olen pienempi pelaaja ja olin lisäksi matalampana,
kun hän iski kyynärpäällään minua suoraan päähän,
kalloni murtui.
Muistan ensin maanneeni maassa.
Ja tunsin äänen, joka muistutti ohimenevää junaa.
Pääni sisällä.
Ja sitten oli itse vamma.
Minulla oli päänsärkyä vuosien ajan sen jälkeen.
Leonardo on lojaali kaveri,
hän ei ikinä tekisi sellaista.
Sitä tuntee pelaajat. On pelaajia, jotka tahtovat pahaa.
Leonardo ei ole pelaaja, joka tahtoisi pahaa.
Olen rauhallinen, koska en tehnyt sitä tarkoituksella.
Tarkoitus ei ole ollut satuttaa ketään tai käydä kenenkään kimppuun.
Brasilian lehdistö ja Brasilian kansa haluavat aina lisää.
Voittaminen ei riitä.
Lopulta me voitimme.
Mutta USA:ta vastaan tuollaista pelaamista, arkaa ja riskitöntä,
on vaikea hyväksyä.
Voitto ei ollut vaikea. Mutta peli ei ollut helppo.
20. KESÄKUUTA 1994
Mattheus syntyi 7. heinäkuuta 1994. Pelasimme Hollantia vastaan 9. päivä.
Minä en ollut paikalla. Kälyni oli synnytyshuoneessa,
ja olin melkein tunnin puhelimessa, kun odotin kuulevani poikani itkun.
Hän rauhoittui vasta…
Napanuora oli Mattheuksen kaulan ympärillä,
joten hän oli syntyessään sinertävä, ja kesti, ennen kuin hän alkoi itkeä.
Oli upeaa kuulla hänen lopultakin itkevän.
He panivat tv:n päälle,
ja vaimoni oli siellä poikani kanssa.
Se oli todella jännittävää.
Hän kuulee sinua. Puhu hänelle.
Olen onnellinen. Olen niin onnellinen, ja…
Toivottavasti voin tehdä maalin Mattheukselle Hollanti-pelissä.
Näitkö, miten iso hän on?
Hän on upea. Hän on kaunis.
Muistuttaa isäänsä, eikö? -Aivan.
Mutta muistuttaa myös äitiään, eikö?
Haluat kaikkien lastesi näyttävän sinulta.
"Sain olla siinä ja nähdä poikani…"
Sanoin hänelle: "Voisinpa olla siellä, mutta tämä on sen arvoista."
"Tämä on sen arvoista."
Nadal, Ferrer,
Luis Enrique.
Minulla oli pahoja iskiasoireita.
En ollut alun perin avauksessa, Leonardo oli.
Hän vietti MM-kisat toipuen.
Leonardo pelasi, kun Branco oli sivussa.
YKSIN JA ALLAPÄIN, BRANCO RUKOILEE VOIMIA.
"Hän ei voi juosta kentällä, mutta hän voi juosta altaassa.
Voin edistää hänen toipumistaan altaassa."
Minä sain luottamuslauseen.
Harjoittelin altaassa liivin ja kumiköyden avulla,
koska en voinut koskettaa maata iskiakseni takia.
Minua arvosteltiin Brancon kutsumisesta mukaan.
Branco on surkeassa kunnossa, kaikki tietävät sen.
Hän ei ole pelannut 50 päivään, ja helle on yhä sietämätön.
Ja kun me tarvitsimme jotakuta,
en epäröinyt hetkeäkään hänen valitsemistaan kentälle.
Ja hän näytti kaikille.
Pian kohtaamme Hollannin ratkaisevassa ottelussa.
Branco on palannut joukkueeseen monen kansalaisen pettymykseksi.
Parempi myöhään.
On tärkeää olla kannatuksen arvoinen,
pelata hyvin ja ehkä livauttaa maalikin.
Se oli kilpajuoksua aikaa vastaan.
HOLLANTI
Vaikkemme pelanneet kaikkia lohkovaiheen pelejä hyvin,
me kasvoimme joukkueena.
Ja kasvoimme yhteen siinä tavassa, miten halusimme pelata.
Jos pelaisimme omaa peliämme, voisimme voittaa heidät.
Aioimme antaa kaikkemme -
ja toivon mukaan yllättää kaikki.
Brasilian pitää varoa,
koska toisin kuin me, Hollannin maajoukkue parantaa.
Se on löytänyt taktiset kuviot ja kehittänyt joukkueen kemiaa.
Hollanti, kuten tiedämme, on jalkapallon mahtimaa,
ja MM-kisoissa oli upeita pelaajia.
Meillä oli taitoa, ja olimme valmiit.
Pelaisimme tosi hyvän pelin ja etenisimme välieriin.
He voittivat meidät -74. Me otamme neljännen mestaruuden.
BRASILIA - HOLLANTI PUOLIVÄLIERÄ
Olimme katsoneet Hollannin pelit.
He hidastuisivat toisella puoliajalla helteen takia.
Mutta peliä edeltävänä päivänä satoi.
Lämpötila laski 20 asteeseen,
ja se tasoitti peliä.
Toimittaja tuli luoksemme ja antoi meille paperilapun.
"Pyytäkää Parreiralta, ettei laittaisi Brancoa kentälle."
Joukkueen vastaus oli: "Me menemme takuuseen Brancosta."
Brasilia vastaan Hollanti -ottelu alkaa.
Hollanti ja Argentiina ovat hyökkääviä joukkueita ja Brasilian tasoa.
Peli oli intensiivinen.
Potkaisin pallon kentälle, Bebeto kosketti sitä kahdesti ja Romário pisti sen sisään.
Aldair Bebetolle, Bebeto Romáriolle, Romário saa pallon… Maali!
Teknisessä mielessä se oli Brasilian paras peli.
Brasilia murskasi Hollannin.
Bebeto jatkaa matkaa.
Hän jatkaa.
Nyt tai ei koskaan.
En ottanut mitään riskejä,
joten harhautin puolustajan, maalivahdin, ja käytännössä kannoin sen maaliin,
jotta en varmasti mokasi.
Miten kaunis kuvio!
BRASILIA - HOLLANTI 2 - 0
Menin juhlimaan… Lapsistani Mattheus on ainoa, jonka syntyessä en ollut paikalla.
Ajattelin: "Keinutan häntä sylissäni."
Hieno tuuletus Bebetolta.
Sitten tulivat Romário ja Mazinho.
Minä vain katsoin heitä.
Ja me teimme sen kolmestaan.
Ystäväsi, jota rakastat ja joka rakastaa sinua,
tekee maalin ja tuulettaa vauvansa kunniaksi,
silloin ei voi mitään.
Se oli kuin kastajaisissa.
On ihanaa olla isä. Voi taivas.
Me ymmärsimme. "Kuunnelkaa. Jotain täytyy tehdä toisin."
Sitten me aloimme pelata jalkapalloa…
Vaarallinen tilanne. Hollanti tekee maalin.
Voi taivas, mikä hetki.
BRASILIA - HOLLANTI 2 - 1
Sen maalin jälkeen usko joukkueessa alkoi vahvistua.
Aron Winter puskee. Se on maali!
Tiedättehän, kun tuntuu, että toisen joukkueen kaari nousee ja toisen laskee.
Se antaa mahdollisuuden ja uskon siihen, että voit voittaa pelin.
Raí tulee Mazinhon tilalle. Hyvä, Brasilia!
Raí teki liukutaklauksen.
Raí tekee liukutaklauksen.
Hän pelasi kovaa. Sanoimme: "Rauhoitu. Lennät vielä ulos."
Se oli jälleen merkki siitä, että ryhmä oli vahva.
Raí olisi voinut olla pois tolaltaan.
Hän oli kapteeni. Ei Dunga.
En edes ajatellut kapteenin paineita.
Painetta loi se, ettei voisi palata Brasiliaan.
Meidät tapettaisiin, etenkin vuoden 1990 jälkeen.
Joten sillä hetkellä -
keskityimme vain ratkaisemaan ongelmaa.
Meidän täytyy voittaa tämä peli. Kyse oli elämästä ja kuolemasta.
Työnsin oikeani hänen jalkaansa vasten ja sukelsin. Heille tuomittiin rike.
Hän potkaisi minua, kun olin maassa. Siitä syntyi riita.
Sitten maalivahti pyysi viiden miehen muurin.
Branco antaa vapaapotkun.
Ajattelin ampua maalivahdin nurkkaan.
Hänen näkökenttänsä oli osittain peitossa.
Ajattelin: "Nyt tai ei koskaan." Se oli minun hetkeni.
Potkaisin kierteisen pallon,
joten se ohitti muurin.
Hän ampuu!
Maali!
BRASILIA - HOLLANTI 3 - 2
Sitten tuuletin osoittamalla kohti penkkiä.
Kaikkia heitä: lääkäriä, fysioterapeutteja,
Moracia ja kaikkia.
Kun he tekivät 3 - 2 -maalin, me murruimme.
Loppuvihellys.
Brancon ja viimeisen maalin ansiosta Brasilia jatkaa välieriin.
SENNA: MESTARUUS ON SINULLE
Kauniin Hollanti-voiton jälkeen -
voimme lopultakin varmuudella todeta,
että olemme yksi maailman neljästä parhaasta joukkueesta.
Miten menee? -Miten itselläsi?
Me olemme valmiit.
Romário sanoo, että hän teki sen maalin.
Sanooko? -Kyllä.
Ajattelin: "Voi paska." Se hemmetin pallo tuli suoraan kohti.
Jos sanon niin, hän suuttuu minulle.
Zagallo haluaa sanoa jotakin.
Upean voiton jälkeen olen varma, että otamme neljännen mestaruuden.
Hienoa, herra huippumaalintekijä. -Jalkapallo on sellaista.
Menestys tulee ja menee.
Jumalaista oikeutta, kuten sanotaan.
Branco, mikä on urasi tärkein maali?
Kutsuisin sitä suut kiinni -maaliksi.
Koska se sulki monet suut.
Kun voitat, fanit innostuvat.
Brasilia pelasi hyvin ekaa kertaa kisoissa. Nautin siitä.
Nautin eilisestä pelistä. Se oli hieno.
Yllättävä sankari Branco pani kaikki fanit syömään sanansa.
Branco on mahtava.
Monen toimittajan asenne alkoi muuttua,
koska totta puhuen he kaikki olivat meitä vastaan.
Onnistuuko Parreira? -Vähitellen.
Kaikki ovat yhtä mieltä,
että valmentajalla oli iso rooli Hollanti-voitossa.
Carlos Alberto Parreirasta tuli sankari yhdessä yössä.
Tuolloin moni ajatteli, minä mukaan lukien,
kun Branco teki kolmannen maalin Hollantia vastaan:
"Voi taivas, nyt se tapahtuu."
Olemme välierissä, askeleen päässä neljännestä mestaruudesta.
Hyvä, Brasilia. Nuoret uskovat teihin.
10. HEINÄKUUTA 1994
Kaikki olivat onnellisia. Siinä joukkueessa oli jotain…
Veljiä, joita jalkapallo, elämä, antoi minulle.
Parreira teki selväksi,
ettei vain yksi voi voittaa.
Yksi pelaaja saattaa voittaa pelin,
mutta MM-kisojen voittoon tarvitaan joukkue.
Ja sitä varten täytyy olla ystäviä.
Hyvä, Brasilia!
Koska Brasilia viimeksi pääsi MM-kisojen välieriin?
En tiedä. En todellaan tiedä.
En tiedä.
Minulla ei ole numeroita päässäni, mutta pääsemme finaaliin, jos luoja suo.
Yksikään niistä pelaajista ei ollut pelannut MM-kisojen välierissä.
Se oli siis iso juttu.
Haaveiletko mestaruudesta, Parreira? -Emme ole finaalissa.
Vain finaaliin pääsevät voivat haaveilla.
Me halusimme maailmanmestareiksi. Uudelleen.
Ruotsi - Saudi-Arabia ja Romania - Argentiina -pelien voittajat -
kohtaavat puolivälierissä. Sen voittaja kohtaa Brasilian.
Me tähtäsimme siihen, että menisimme loppuun asti,
mutta ikävä kyllä me kohtasimme Brasilian kahdesti.
13. HEINÄKUUTA 1994
Parreira ja puolustajat tutkivat vastustajia,
mutta ei ollut internetiä, ei ollut… He opiskelivat kuvista ja raporteista.
Hän näytti, että Ruotsi pelaa kahdessa neljän pelaajan linjassa.
Sen läpi oli vaikea päästä.
Piti olla kärsivällinen, keksiä keinot -
Mazinhon ja Zinhon kanssa linjojen murtamiseksi.
Romárion ja Bebeton piti laajentaa… Heidän piti etsiä toisiaan.
Piti olla itsepintainen.
Jos pääsisimme rajalle keskittämään, onnistuisimme ennen pitkää.
Muistakaa, että vaikea hetki ylitettiin, koska me olimme yhtenäisiä.
Se on tärkeää. Tehdään se, kaverit, helvetti sentään!
Kaikki fanimme ovat kanssamme, pitelevät toisiaan kädestä.
Nyt voitetaan!
13. HEINÄKUUTA 1994
Kanuuna!
Katsokaa, mitä he tekivät asfaltille.
Ne ovat piirustuksia ja maalauksia,
polku voittoon, joka on avoin fanien intohimolle ja riemulle.
Me tarvitsemme tätä.
Maa tarvitsee potkua. Uskon, että me onnistumme.
Brasilia ja Ruotsi. Brasilia pitelee toisiaan käsistä.
Ottelu alkaa Rose Bowlissa.
On hyvä pelata Ruotsia vastaan, koska he oikeasti pelaavat,
ja he antavat meidän pelata.
Minusta tuntui heti alussa,
että olimme hyökkäyksen kohde.
Romário saa pallon. Hallitsee sitä.
Mazinho ampuu. Ohi menee!
Maalia ei vain tullut. Kunnes viime hetkellä,
Jorginho keskitti, ja puolustuksen keskellä Romário…
Se keskitys mullisti elämäni.
Minulla oli selkeä näkemys kuviosta.
Raí, joka oli juuri tullut sisään, juoksi lähitolpalle ja veti puolustajat mukaansa.
Jorginho keskittää. Hän hyppää. Ja maali! Romário!
Löysin Pätkän, ja hän oli upea.
Hän puski alaspäin, eikä Ravelli mahtanut mitään.
En ikinä jää itseäni pidemmän pelaajan lähelle.
Joten minun oli helppo hypätä ja tehdä maali.
Brasilia tekee maalin!
Ja se oli puhdasta riemua,
koska me olimme MM-kisojen loppuottelussa.
Se on ohi.
Brasilia pääsee loppuotteluun 24 vuoden jälkeen.
Parempi joukkue loi enemmän paikkoja, joten he ansaitsivat voiton.
Selvä.
Innostus on ylitsepursuavaa.
Kukaan ei poistu stadionilta. Katsokaa tätä juhlintaa!
Hienoa, Brasilia.
Me pystymme siihen. Enää yksi jäljellä.
Brasilia kohtaa loppuottelussa Italian, ihan kuin vuoden 1970 tarinassa.
Noin!
Tänään on 13. päivä, hitto soikoon!
Kuunnelkaa.
Jorginho, numero kakkosemme, menee sivurajalle,
ja keskittää numerolle yksitoista, Romáriolle.
Yksitoista plus kaksi on kolmetoista!
ITALIA
Kyllä, uskoimme, että meistä voisi tulla mestareita,
mutta tiesimme kohtaavamme Brasilian,
jota on perinteisesti vaikea voittaa.
Ne MM-kisat olivat uskomattomat,
täynnä ylä- ja alamäkiä.
ITALIAN MATKA MM-KISOIHIN -94
Kun odotukset ovat kovat, jännitys kohoaa kovaksi.
Ensimmäinen pelimme ei ollut hyvä monestakin syystä.
Hieno veto. Maali!
ITALIA - IRLANTI 0 - 1
Toisessa pelissämme pelasimme kymmenellä pelaajalla ja oli pakko voittaa.
Olin historian ensimmäinen maalivahti, joka lensi ulos.
Hän keskittää. Dino Baggio tekee maalin.
Italia tekee ihmeen, kun he pelaavat kymmenellä yhtätoista vastaan.
Emme saaneet voittoa Meksikosta.
Onneksemme me pääsimme jatkoon parhaana lohkokolmosena.
Tässä on paikka… Maali!
ITALIA - NIGERIA 0 - 1 NELJÄNNESVÄLIERÄ
Mietin jo, missä viettäisin lomani, koska olimme jo melkein ulkona.
Sanotaan, että Roberto Baggio haki meidät pois lentokoneesta,
ja juuri niin kävi.
Roberto Baggio tasoittaa pelin.
Baggio tekee maalin.
ITALIA - NIGERIA 2 - 1 NELJÄNNESVÄLIERÄ
Espanjan pelityyli on aina ollut meille vaikea historian saatossa.
Mutta taisteleva luonteemme -
auttaa meitä aina ylittämään esteet.
Se on italialaisessa luonteessa, ei vain jalkapallossa.
Italia vahvistuu aina kisojen edetessä.
On vaikea pysäyttää ohitse pyrkivää hevosta.
Me olimme todella iloisia vaikean kuukauden jälkeen.
Mahdollisuus pelata niin tärkeässä ja hienossa ottelussa -
kuin MM-kisojen loppuottelussa.
Baggiolle tuli pieni vamma,
emmekä tienneet, pystyisikö hän pelaamaan loppuottelussa.
Italia on pulassa ilman Baggiota kuten Brasilia ilman Romáriota.
Kaksi tärkeää pelaajaa loppuottelussa.
DUNGA: "FINAALIIN PÄÄSEMINEN ON KOSTONI."
Finaalissa kohtaa kaksi jalkapallojättiä.
Molemmissa maissa on mystiikkaa, perinnettä,
kuuluisia pelaajia ja intohimoisia faneja.
USA:ssa pelit alkoivat noin kello 16 tai 17 iltapäivällä.
Kansamme oli kaduilla. Kadut oli maalattu, lippuja kaikkialla.
Ayrton Sennan kuolema painoi kansaa,
ja Brasilia oli kriisissä,
joten Seleção oli ihmisten ilo.
Vaikka Brasilia häviäisi, järjestämme juhlat lapsille.
Mitä sanotte, lapset? Voitammeko me?
Kyllä!
Otamme neljännen mestaruuden. -Brasilia!
Olemme odottaneet tätä päivää kauan, 24 vuotta.
Antaa mennä, Brasilia. Me jännitämme kamalasti.
Ja ihmiset hurraavat ja kannustavat joukkuetta.
Avenida Paulistalla on yli 25 000 ihmistä.
Tunnelma Brasilian bussissa on erilainen kuin muilla missään finaalissa.
Näimme Italian bussin. He olivat vakavia, puvut päällä,
ihan jäykkinä.
17. HEINÄKUUTA 1994
Kanuuna!
Näin me valmistaudumme peliin.
Adrenaliiniryöppy vie jännityksen pois.
Ja välillämme vallitsee veljeys.
Se on kuin taikaa.
Se on Brasilian juttu. Älkää yrittäkö ymmärtää sitä.
Ricardo oli se, joka aina kohotti taistelutahtoamme.
Ja me todella luotimme häneen.
Hän vitsaili,
mutta kun oli aika olla vakava, hän oli vakava.
Ryhmä päättää,
ei yksin, vaan yhdessä.
Niin meidän pitäisi ajatella. Pidetään veljet lähellämme,
pidellään toisiamme käsistä ja viedään voittava asenne kentälle,
koska me olemme parhaita.
Laatu ei riitä voittoon.
On oltava tasapainoa, henkistä kovuutta,
voiton nälkää ja epäitsekkyyttä.
Muistan jotkut kokouksistamme.
"Tulimme voittamaan MM-kisat." "Meistä tulee mestareita."
"Kukin tekee tehtävänsä. Yksin ei voiteta."
"Ei yksilöitä, vaan solidaarisuutta."
Se oli tuollainen 1994, ja sitä se on tänäänkin.
Vatsassani kiersi, joukkue oli -
hieman kireä ja levoton.
Kutsuin joukkueen koolle.
"Kiitetään Jumalaa finaalipaikasta."
Sanon muutaman asian. Yksi liittyy perheeseen.
"Kiitetään perheitämme ja Brasilian kansaa: he ansaitsevat mestaruuden."
"Ollaan niin kuin ne japanilaislentäjät, jotka sotivat maansa puolesta.
Jos he huomasivat, että tankissa oli polttoainetta 500 kilometrille -
ja tiesivät kuolevansa, kun polttoaine loppuu, mitä he tekivät?
He jatkoivat iskuja ja kuolivat maansa puolesta.
Kaunis tarina, eikö? Niin teemme tänään. Lähdemme kuolleina, mutta mestareina."
Hemmetti soikoon. He alkoivat itkeä.
"Meistä tulee mestareita. Keitä ne lentäjät olivatkaan?"
Tiesin heidän nimensä. Sääli, että mieleen tuli eri nimi.
Älä tee tuota.
Kawasakit, ne japanilaiset. "Olen jo muutenkin vainaja."
Huusin: "Kawasaki!" Silloin Romário keskeytti.
Kamikaze!
Ne olivat kamikazeja!
13. HEINÄKUUTA 1994
"Sinä sanoit…
Kawasaki on moottoripyörä. Mistä sinä puhut?"
Hän hämmentyi, mutta nauroi silti. Kaikki…
Se oli hyvin rentoa.
Hän kertoi meille vitsejä.
Mutta kun piti vakavoitua:
"Olette parhaita. Te hoidatte tämän pelin."
17. HEINÄKUUTA 1994
Meitä on arvosteltu 24 vuoden ajan. Me voitamme tänään.
Pysytään rauhallisina ja keskittyneinä.
Hoidetaan se. -Ei unohdeta tätä.
Hoidetaan se. Pysytään rauhallisina ja keskittyneinä.
Mentiin. -Mentiin.
Näin me menimme otteluun.
Täällä se kuuluisa hetki tapahtui,
kun olin ensimmäisenä jonossa ja Baggio katseli minua.
Se oli kunnioituksen osoitus.
Olisin tehnyt saman hänenä.
Muistan sen hyvin selvästi. Tämä paikka oli pakattu täyteen ihmisiä.
Tupa oli täysi. Se oli hullua.
Brasilia!
BRASILIA - ITALIA LOPPUOTTELU
Se oli meidän tapamme antaa toisillemme positiivista energiaa.
Säilytimme käsi kädessä -rituaalimme Recife-ottelusta alkaen.
Tulimme joka peliin käsikkäin.
Oli paahtava helle.
Mutta asenteemme oli: "Yhdessä loppuun asti."
Brasilia on yhtenäisempi joukkue. Pallo on pelissä Rose Bowlissa.
Upea loppuottelu Brasilian ja Italian välillä alkaa.
Historialliset joukkueet.
Dunga keskittää. Romário puskee!
Virheet olisivat kohtalokkaita. Ei häviä vain peliä, vaan mestaruuden.
Mauro Silvalta lipsahtaa. Varovasti. Taffarel pelastaa.
Jos Italia tekisi maalin, tasoittaisimme, mutta se vaatisi paljon töitä.
Finaalissa pelaajamme olivat väsyneitä,
koska tiemme finaaliin oli ollut raskas.
Hyvin asemoitunut ja organisoitu Brasilia hallitsee peliä.
Bebeto laukaisee!
Meillä oli vahva keskikenttä. Teknisesti erittäin hyvä.
Se oli kerran elämässä -hetki jalkapalloilijalle.
Uskon, että joukkueemme väsyi finaalissa.
Vauhtimme oli hitaampi kuin aiemmissa peleissä.
Tauolle mennään tilanteessa 0 - 0.
Siinä pelissä oli vain vähän maalipaikkoja.
Tuomari puhaltaa pilliin, ja peli jatkuu.
Hyvä, Brasilia!
Oikealle suuntautuneet laukaukset olivat olleet Pagliucan haaste.
Hän päästi kisoissa useita helppoja maaleja -
ja melkein kaikkien helpoimmankin.
Mauro Silva laukaisee, Pagliuca tiputtaa.
Se osui tolppaan.
Se pelasti maineeni jalkapallossa,
koska jos olisimme hävinneet sen ansiosta…
Se ei ehkä olisi päättänyt uraani, mutta olisi tahrinut sitä.
Ihmiset muistavat minun suudelleen tolppaa, eivät virhettäni.
Tiesimme, että se olisi tasainen peli,
heidän kokemuksensa ja pelaajiensa takia.
Italia hyökkää.
Baggio laukoo leveäksi.
Jatkoaika. Pelattu 90 minuuttia. 36 astetta.
Tuomari ei halua ongelmia.
Nolla nolla Italiaa vastaan.
vastaan joukkuetta, joka oli täysin sivuutettu,
mutta he vain painoivat ja painoivat…
Baggio loukkaantui.
Ja he painoivat, ja Baggio jatkoi kivuistaan huolimatta.
Mutta se oli loppuottelu, ja MM-loppuottelussa ei joka päivä pelata.
Lämpötila nousee Rose Bowlissa.
Ensimmäinen puoliaika päättyi nolla - nolla, toinen myös.
Jatkoajalla Brasilia tuhri paikkoja.
Keskitys Brasilialta. Tulee paikka.
Täpärästi tolpan viereen.
Romário ampuu. Pagliuca pelastaa ja torjuu pallon pois.
Romário tunaroi paikan, jota hän ei olisi voinut tunaroida.
Keskitys Romáriolle. Hän on vapaana. Ja leveäksi menee.
Tuhlasin todella helpon maalipaikan.
Olimme menettäneet jo kaksi paikkaa.
Kun menin kentälle,
katsoin tulostaulua.
"On enää vartti aikaa tehdä maali."
Yhdessä tilanteessa kuljetin palloa,
ja kun olin kasvokkain maalivahdin kanssa…
Siellä Viola menee, hän tulee vasemmalle.
Ajattelin Romáriota.
Viimeinen tilaisuus. Romário laukoo…
Minulta kysytään vielä nykyäänkin: "Mikset ampunut itse?"
Hän teki, mitä piti. Hänen piti syöttää minulle.
Minä olin se huippumaalintekijä. Minun piti ratkaista.
Mutta en ikävä kyllä onnistunut.
Emme voittaneet jatkoajalla. Menimme siis rangaistuspotkuihin.
Peliaika päättyy.
BRASILIA - ITALIA 0 - 0
Ensimmäistä kertaa MM-kisat ratkaistaan rangaistuspotkukilpailulla.
Ensimmäistä kertaa historiassa. Kuumuus pahensi jännitystä.
Tunnelma oli hyvin jännittynyt. Minulle tuli huono olo.
Koska se oli niin jännittävää.
Emme voineet seistä viimeisinä minuutteina.
Meidän piti seistä kantapäillämme, koska jalkapohjat paloivat.
Muistan, kuinka jatkoajan päätyttyä Parreira tuli kentälle puhumaan kanssani.
"Márcio, aloitatko sinä?" Totta kai.
Parreira käveli minua kohti, ja ajattelin: "Hän valitsee minut."
Siinä on iso vastuu.
Kerran eräs pelaaja, jonka piti potkaista rangaistuspotku,
sanoi: "Parreira, minä en voi." En muista, kuka se oli.
"En pysty siihen, koska pelattuani 120 minuuttia -
jalkani painavat tonnin."
On parasta valita heidät, joiden kantti kestää.
Romário ei ollut harjoitellut rankkareita, mutta hän halusi potkaista.
He suostuivat siihen.
Olin ampunut korkeintaan neljä rankkaria.
"Hoidatko sinä yhden, Bebeto?"
Hän tuli luokseni. Sanoin, että haluan aloittaa.
Niin sanoin hänelle, mutta hän sanoi: "Ei, sinä hoidat viimeisen."
Se on nyt sinusta kiinni, Taffarel. Brasilia tukee sinua.
Paine on laukojilla, ei maalivahdeilla. Maalivahdilla on enemmän voitettavaa.
Ne, jotka vetävät rangaistuspotkun,
ajattelevat toisin kuin ne, jotka torjuvat niitä.
Vaikka ei olisi itse potkaisemassa,
sydän pysähtyy, eikä voi kannustaa tai mitään.
Baresi potkaisee… yli menee!
Hyvä, Brasilia!
Kuvitelkaa kotikatsomoja. Kuinka jännittyneitä siellä oltiin.
Jännitys on hirvittävä. Mutta maalivahdilla se on kai erilaista.
Márcio Santos valmistautuu.
Italia aloitti rangaistuspotkut Baresilla, joka epäonnistui.
Baresin palloa ei ole löydetty vieläkään. Se lensi ulos.
Kaikki pitelevät toisiaan käsistä.
Pelaajat käsi kädessä, koko Brasilia yhdessä.
Márcio Santos potkaisee.
Pagliuca torjuu.
Sitten olimme aivan epätoivoisia.
En sentään laukonut ohi. Yritin hänen oikeaan kulmaansa.
Mielestäni torjuin loistavasti,
mutta ennen kaikkea autoin joukkuetta lähemmäksi voittoa.
Márcio Santos, joka oli paras rankkareiden laukoja harjoituksissa,
veti ekan ja epäonnistui.
Se teki tilanteesta vieläkin jännittyneemmän.
Kun epäonnistuin, aloitimme käytännössä alusta.
Sellaisessa tilanteessa voi tapahtua mitä vain.
Ei ole hävinnyt eikä voittanut ennen kuin rankkarit on vedetty. Kaikkea voi käydä.
Olin 22-vuotias, ja se oli ensimmäinen rangaistuspotkuni ammattilaisena.
Albertini asettaa pallon.
En ollut rauhallinen. Rauhallisuus on ulkoista.
Hän ei ota vauhtia.
Italia tekee maalin.
Kun tein rangaistuspotkumaalin, olin aika iloinen.
Se oli niin suuri helpotus.
Taffarel torjuu tämän!
Antaa mennä!
Romário sanoi: "Olen peloton tyyppi, mutta sillä hetkellä minua pelotti."
Romário vastaan Pagliuca. Hyvä, Pätkä!
Se oli vaikeaa ja rankkaa. Vastuu oli yksin minun harteillani.
Brasilia ei ollut voittanut 24 vuoteen.
Pagliuca valmistautuu.
Siinä pitää keskittyä täysillä. Unohtaa kaikki muu.
Pitää kuvitella olevansa yksin, eikä saa kuulla mitään.
Sellaista minulla oli.
Oikealla jalalla! Maali!
Hyvä, Brasilia!
Kun pallo osui tolppaan, hän sanoi saaneensa kylmiä väreitä.
Taivaan kiitos pallo meni maaliin.
Olin rentoutunut ja helpottunut, mutta tiesin, ettei se ollut ohi.
Kuulin sen osuvan tolppaan ja luulin, että se meni ohi,
mutta se olikin maalissa.
Otin pallon ja menin maalille.
Katsoin maalia ja pohdin mielessäni: "Oikea vai vasen?"
Kun pääsin lähemmäs, tein päätöksen.
Evani ottaa vauhtia.
Kun valmistauduin laukaukseen,
ajattelin, että paras vaihtoehto on potkaista voimalla.
Evani tulee… ja laukaisee keskelle!
Pallo meni keskeltä sisään.
Maalivahti heittäytyi sivuun.
Ja minä tein maalin.
Italialla on kaksi maalia, Brasilialla yksi.
Olin kolmas laukoja.
Nyt on Brancon vuoro.
Vuoden 1994 MM-finaali, 24 vuotta ilman voittoa.
Koko maa seurasi.
Kaikki odotukset kohdistuivat minuun. Minulla oli vastuu. Henkilökohtaisesti.
Kaiken kokemani jälkeen.
Silmien edessä vilahtaa elämä elokuvana. Kaikki se, mikä johti siihen hetkeen.
Perhe, ystävät, kaikki, koko maa.
Branco valmistautuu potkaisemaan.
Hän perääntyy ottaakseen vauhtia.
Otin vauhtia, ja hän uskoi, että käytän voimaa.
Tuumin, että torjuakseen hänen pitää liikkua aikaisin.
Odottaisin, että hän siirtyy, ja sijoitin tarkasti.
Se oli hullu ratkaisu.
Mutta kun aloin lähestyä…
Lähestyin palloa, eikä hän liikahtanutkaan.
Sitten, kahden kolmen askeleen päässä…
Hän teki näin ja tarjosi vasemman laitansa.
Brancon vuoro!
Maali Brasilialle!
Vaistoni käski valita puolen ja tulin yllätetyksi.
Jos olisin epäonnistunut, asuisin Karibialla. En olisi palannut Brasiliaan.
Hyvä, Massaro!
Olen tuntenut Taffarelin alusta asti. Hän kertoi jälkeenpäin,
että ekassa ja toisessa rankkarissa hän oli niin innokas torjumaan,
että hän liikkui liian aikaisin ja epäonnistui siksi.
Sitten hän käski itseään rauhoittumaan, jotta tietäisi, milloin liikkua.
Pallo on Massarolla. Taffarel on tarkkana.
Loistava torjunta Taffarelilta! Hienoa, Brasilia!
Sitten oli Dungan vuoro. Ajattelin: "Voi ei, kapteenilla on jäykkä jalka."
Kuvitelkaa, millainen paine Dungan harteilla oli,
kun hän käveli kohti pilkkua.
Mielessään hän käveli varmaan tuhat kilometriä. Se vei ikuisuuden.
Dunga ottaa muutaman askeleen taakse.
Pyysin tilaisuutta kirjoittaa tarinani uusiksi Seleçãoksi,
tulla maailmanmestariksi, jäädä maani historiaan,
ja olla ratkaisija, potkaista rankkarin.
Hän juoksee ja laukaisee napakasti. Maali!
Olin harjoitellut sitä. Minun oli pakko potkaista.
Piti osua siihen osaan, josta maalivahti ei sitä saa.
Dunga potkaisi keskelle. Luulin, että hän tähtäisi kulmaan.
En tuntenut potkaisijoita niin hyvin.
Ei ollut kuten nykyään, kun voi tutustua kaikkiin.
En tuntenut heitä, joten luotin intuitioon -
ja tuuriin.
Valitettavasti heittäydyin väärään suuntaan.
Me täydensimme toisiamme kisoissa, ja kunnioitimme toisiamme.
Me kaikki halusimme tehdä parhaamme ja antaa panoksemme joukkueelle.
Baggio tulee potkaisemaan.
Jos Taffarel torjuu, Brasilia voittaa neljännen mestaruuden.
Baggio vastaan Taffarel.
Baggio oli erikoistunut rankkareihin,
mutta se oli hyvin jännittävä tilanne kaikille.
Torju se rankkari, senkin paskiainen!
Roberto Baggio,
Huikea maalintekijä, joka piti laukaukset aina matalina…
Se osoittaa, millainen paine rankkarin laukomisessa on.
Brasilialla on kolme, Italialla kaksi.
Ja Baggio lähtee…
Rangaistuspotku voi muuttaa elämäsi.
Hän juoksee, potkaisee ja… Se on siinä!
Se on siinä! Brasilia!
Brasilian neljäs mestaruus! Me teimme sen! Kiitos, Brasilia!
Olemme nelinkertaisia maailmanmestareita!
"Olemme mestareita!"
Se oli elämäni onnellisimpia hetkiä.
Nelinkertaisia maailmanmestareita!
Lapsuuteni unelma toteutui.
Brasilia on nelinkertainen maailmanmestari!
Se on edelleen elämäni onnellisin hetki.
Jalkapallo on brasilialaista!
Se on virallista.
Jos joku meistä olisi ratkaissut, hän olisi neljännen mestaruuden sankari.
Voitimme Baggion epäonnistumisella,
ja se osoitti, että mestaruus kuului koko joukkueellemme,
työnteolle, yhtenäisyydelle, lannistumattomuudelle ja kansalle.
Me kritisoimme teitä usein,
mutta te osoititte sisäistä vahvuutta.
Te olette mestaruutenne ansainneet. Kiitos, Parreira.
Kukaan ei uskonut meihin, mutta me teimme sen.
Me uskoimme siihen.
Rohkeutta, omistautumista,
rakkautta keltaiseen pelipaitaan.
Ja sitten, jotta hetki olisi vielä tunteikkaampi,
pelaajat tulivat esille -
Ayrton Senna -banderollin kanssa.
Brasilia todellakin tarvitsi sen mestaruuden.
Siinä luki: "Ayrton Senna, me kilpailimme rinnallasi."
Ayrton Senna on ikuinen mestari brasilialaisten sydämissä.
Pelaajat osoittavat kunnioitusta.
"Senna, me kilpailimme rinnallasi. Neljäs mestaruus on meidän yhteinen."
Tämä on pakahduttavaa.
Kun me voitimme, me kävelimme tuonne.
Tuonne ylös. Menimme hakemaan pokaalin ja juhlimaan.
Kapteeni Dunga käänsi asiat.
Vuonna -90 hänet revittiin palasiksi. "Dungan aikakausi."
Vuonna 1994 hän nostaa MM-pokaalia.
Mestariksi ei tule nostamalla pokaalia vaan treenaamalla, työllä, kaikella.
Kyllä, Dunga! Nosta sitä pokaalia.
Me olemme maailmanmestareita.
Nelinkertaisia maailmanmestareita.
En ikinä uskonut, että lähtisin Bagésta, Uruguayn rajalta,
60 kilometrin päästä Uruguaysta Etelä-Brasiliasta.
Lähtisin pikkukaupungista ja valloittaisin koko maailman.
Se on uskomatonta.
Romário kyynelehtii.
Sanottiin, että hän olisi kuriton, ettei olisi tosissaan.
Hän todistaa luulot vääriksi.
Voitto vanhemmilleni, niiden miesten vanhemmille.
Voitto sille sukupolvelle, joka oli kokenut kovia vuonna -90.
Se oli jotain ikuista.
Siksi olen tässä tänään, puhumassa teille.
Laskeuduin niitä valtavia portaita ja pitelin pokaalia.
Sanoin kaikille. "Voitte pidellä sitä. Koskettakaa sitä. Se on meidän."
Se näkyi kaikkialle maailmaan. En ikinä unohda sitä hetkeä.
Se on meidän maailmanmestaruutemme, meidän Seleçãollemme.
Mitä määrätietoisuutta! Mikä hetki!
Mikä ilo, Brasilia!
Onneksi olkoon, mestarit! -Meillä on juhlat tänään.
Isot juhlat odottavat meitä.
Se on varma! -Niin kuulin.
Onnittelut, Mauro. -Kiitti.
Sinä teit sen, Mauro! -Me teimme sen. Velat on maksettu.
Hei, Leo! Onnittelut, ystäväni!
Sinä teit sen, poika!
Ronaldinho! Olet vasta 17, mutta nyt jo maailmanmestari.
Márcio, olit mahtava. Olet kuningas.
Me olemme nelinkertaisia maailmanmestareita. Me teimme sen!
He yrittävät nujertaa meidät, mutta Jumala on reilu.
Onnea, Mora. -Kiitos kaikesta, Jorginho.
Ihan totta. -Hienoa!
Maailmassa on vain kaksi nelinkertaista mestaria: Brasilia ja Zagallo!
Kyllä!
Kiitos!
Nelinkertaiset mestarit!
JALKAPALLON NELINKERTAISET MAAILMANMESTARIT
BRASILIA
17. HEINÄKUUTA 1994
18. HEINÄKUUTA 1994
"Ystäviä ikuisesti."
Se on mottomme yhä tänäkin päivänä.
Olemme Brasiliassa, Brasilian ilmatilassa.
Näimme ikkunoista kaksi hävittäjää.
Kaksi ilmavoimien konetta saattoi meitä.
Tuolla…
Meidät otettiin vastaan kuin sotasankarit.
Ensimmäinen kaupunki, jonne menimme, oli Recife.
Kiitimme Recifen asukkaita ystävällisyydestä meitä kohtaan.
Sieltä kaikki alkoi.
Lentäjä sanoi:
"Tuolla alhaalla teitä odottaa miljoonan ihmisen väkijoukko."
Kun kone alkoi laskeutua, ja me näimme sen,
silloin vuodatin ensimmäisen ilonkyyneleeni.
Kun me palasimme Brasiliaan ja näimme, miten hullua se oli…
En koskaan unohda niitä näkymiä.
Eikä kukaan muukaan mukana ollut.
Se oli upeaa, ilmiömäistä.
Seisoin presidentin ja tullivirkailijan vieressä,
ja paikalle tuli joku vartija.
Hän tuli juosten ja hikisenä:
"Ihmiset murtavat lentokentän aidat. He tunkeutuvat tänne luvatta."
Katsoimme taloja ja kaikki tekivät…
He keinuttivat vauvaa. Se oli niin suuri ilo.
Ne, jotka olivat silloin 10 - 15 -vuotiaita, sanoivat:
"Näin Brasilian voittavan mestaruuden ekaa kertaa."
He sanoivat sen ensimmäiseksi. Niin paljon se merkitsi lapsille -
ja koko maan toivolle.
Kun näimme sen ilon, ajattelimme:
"Meillä oli rankat neljä vuotta."
Me harjoittelimme ja uhrasimme paljon. Oli rankkaa, mutta kannatti.
Me toimme iloa. Ihmiset ovat onnellisia.
He haluavat vain juhlia. Sitä mekin haluamme.
He eivät mieti, ovatko he rikkaita vai köyhiä,
mikä uskontonsa on, mitä seuraa kannattavat.
Ei. Olemme onnellisia. Se yhdisti kansaa."
Niin tärkeätä voittoa ei voi saavuttaa ilman vahvaa joukkuetta.
Se on kollektiivista, se on yhteisö, ihmisryhmä, valtio.
On mukavaa elää se uudelleen.
Menimme kaduille,
ja muistan erään puuhun kiivenneen pojan. Hän itki kamalasti.
Kaikki katsoivat.
Se oli vaikeaa aikaa.
Vaikeaa aikaa…
Ja ihmiset ymmärsivät.
Brasilia!
Korvaamattoman arvokasta.
Liikutun, kun puhun siitä, koska se oli vaikuttavaa.
Se oli jotain…
Kaikki kamppailumme kannatti.
Liikutun pelkästään siitä puhumisesta.
Nelinkertaiset mestarit!
20. HEINÄKUUTA 1994
Sisimmässäni juhlin sitä yhä.
Kaiken tapahtuneen jälkeen -
joukkueen oli vain uskottava.
Niin siinä kävi. Me uskoimme.
Meidän täytyy palauttaa toivo. Ei vain jalkapalloon, vaan koko maahan.
18. HEINÄKUUTA 1994
Tekstitys: Marko Pohjanrinne