Downloaded from YTS.BZ
Бразилія може вийти вперед.
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Капітан обережно ставить м'яч.
Італія забила два з чотирьох пенальті.
Пробиватиме Дунґа.
ДУНҐА
Це вирішальна мить.
Звісно, я хвилювався.
«Промажу — не повернуся в Бразилію».
ДУНҐА ПІВЗАХИСНИК
Але водночас
я згадав, що благав про шанс.
Дунґа готується до удару.
САН-ПАУЛУ БРАЗИЛІЯ
ЧЕМПІОНАТ СВІТУ 94 ЖИЛМАР
У мене є вісім годин відео «за лаштунками».
Вісім годин.
Багато різного.
Уся історія в деталях.
То були інші часи.
Навіть програвача вже такого нема.
У мене тут багато всього.
Я почав записувати,
і ми створили чудовий архів усього, що відбувалося.
У мене була ідея.
А якщо показати досі небачені кадри?
ЖИЛМАР РІНАЛДІ ВОРОТАР
Зсередини, що відбувалося в роздягальнях, розмови команди,
хороші й погані моменти — усе.
Ця команда пережила дуже важкі часи,
коли багато хто хотів нас знищити.
Ми цього не допустимо.
РІО-ДЕ-ЖАНЕЙРО БРАЗИЛІЯ
Що це було?
Це наш суперзручний автобус…
ЖОРЖИНЬЙО КРАЙНІЙ ЗАХИСНИК
…звичайний автобус. Там був турнікет і все таке.
Усе, що ми пережили за ті місяці…
Ми провели разом приблизно два-три місяці.
Ми мусили це записати.
ВПЕРШЕ ЗА 30 РОКІВ.
НІКОЛИ РАНІШЕ НЕБАЧЕНІ КАДРИ, ЗНЯТІ ГРАВЦЯМИ.
17 ЛИПНЯ 1994 Р.
-Покажемо їм! -Що сьогодні на обід?
-Що? -Що на обід?
Макарони!
Що на обід? Ми грали з Італією, тож макарони.
Це розминка, ми дуже нервувалися.
4 ЛИПНЯ 1994 Р.
Мені було п'ять…
БЕБЕТО НАПАДНИК
…коли я дивився ЧС 1970.
Пеле! Гол!
Я був дитиною і думав: «Колись я буду там.
Я стану чемпіоном світу, гратиму в збірній».
Бразилія — триразовий чемпіон світу з футболу!
Через 24 роки
Бразилія та Італія знову зустрінуться у фіналі Чемпіонату світу.
Це Чемпіонат світу 1994 року в Сполучених Штатах.
Два десятиліття по тому.
Лише ті, хто був там, можуть описати це відчуття.
КАРЛОС ПАРРЕЙРА ТРЕНЕР
Це не просто гра, це Бразилія проти Італії.
Ми за крок від титулу, на який усі…
Чотириразові чемпіони! Хто проти нас — ми станемо чемпіонами!
Я хотів стати чемпіоном світу.
Увійти в історію і стати чемпіоном.
Щоразу, коли я одягав цю форму, щось змінювалося.
Очікування високі.
Не чемпіони, то невдахи.
РАЇ ПІВЗАХИСНИК
Тиск, вимоги.
ЗІНЬЙО ПІВЗАХИСНИК
-Вони погано грають. -Додому, Паррейро!
Бразильський футбол знищили в 1994 році.
Ми не вигравали 24 роки.
Для збірної це довго.
МАРСІО САНТОС Ц. ЗАХИСНИК
Усі пам'ятають, як я цілував стійку,
але не мою помилку.
ПАЛЬЮКА ІТАЛІЯ
Уперше долю ЧС вирішували пенальті.
БРАНКО КР. ЗАХИСНИК
Коли я пробивав пенальті…
Д. АЛЬБЕРТІНІ ІТАЛІЯ
…я був не при тямі.
Наш народ працьовитий, багатостраждальний.
Я думав: «Я мушу потішити свій народ».
Чемпіонат світу мав подарувати радість моєму народу.
ВІОЛА НАПАДНИК
Я зробив би це знову.
Я не шкодую.
Четвертий титул.
«Я був у такому-то місці», «я був з татом», «я був…»
Усі пам'ятають, де вони були під час того матчу.
Ми були найбільше налаштовані стати чемпіонами світу.
РОМАРІО НАПАДНИК
Ти мусиш контролювати емоції.
Пенальті може змінити твоє життя.
АЛЬБЕРІКО ЕВАНІ ІТАЛІЯ
Якщо Таффарел відіб'є, Бразилія стане чемпіоном.
Баджо підбігає до м'яча.
США 94: ВЕЛИКЕ ПОВЕРНЕННЯ БРАЗИЛІЇ
4 РОКИ ПЕРЕД ТИМ
Бразилія готується
шалено вболівати в матчі між Аргентиною та Бразилією
в 1/8 фіналу Чемпіонату світу 1990 року.
Неймовірні емоції!
Бразилія та Аргентина —
одвічні суперники.
На Чемпіонаті світу треба грати без промахів
і дуже точно.
Бо в команді 11 хороших гравців
і двоє-троє ключових.
Тож якщо помилишся з гравцем, шляху назад немає.
Якщо ми не пропустимо гол, то заб'ємо самі.
Матч між Бразилією та Аргентиною почався!
Бразилія грала краще,
а в Аргентини був один шанс. І хто його отримав?
Марадона.
Геній. Нічого не вдієш. Це футбол.
Марадона обійшов Дунґу і біжить до воріт.
Увага! Небезпечний момент!
Віддає пас Каніджі.
Обводить Таффарела і забиває!
Бразилія вилітає з Чемпіонату світу 1990 р.
Багато хто плаче на самоті.
Доведеться чекати наступного чемпіонату через чотири роки.
Коли Бразилія програла, люди нападали на Лазароні
і на мене.
Чому ера Дунґи?
Бо це символізувало еру…
ТІНО МАРКОС ЖУРНАЛІСТ
…коли збірну більше знали за їхні оборонні зусилля,
ніж здатність бути креативними.
Треба міняти тренерів.
Якби бразильці обирали тренера, йому було б легше працювати.
Ти не обираєш бути тренером збірної,
тебе запрошують.
Паррейра провів день у готелі «Гілтон» у Римі.
Він багато говорив з Пеле, але не хотів давати інтерв'ю.
Коли Паррейру обрали тренером збірної, він сказав:
«Одна умова…
Т. УБЕРРАЙХ ЖУРНАЛІСТ
…я беру зі собою Заґалло».
Ми знайомі з Чемпіонату світу 1970 року.
Його слова — перла мудрості.
Ми подобалися один одному, добре ладнали,
але насамперед ми робили все для збірної.
ПАРРЕЙРА ОЧОЛИТЬ ЗБІРНУ.
ГЕРОЇ ЗІНЬЙО
Підготовка почалася після ЧС 1990 року.
Уже можна формувати склад під четвертий титул.
Тоді відбіркові на Чемпіонат світу були інакшими.
Кожна гра була вирішальна.
Багато людей чекало на збірну в готелі.
Раї навіть цілували фанати.
Між Чемпіонатами світу була чотирирічна перерва.
У 1991 році я був у формі, тож розпочав реформацію «Шлях до 1994».
Гра в Ла-Пасі стартувала.
До цього Бразилія ніколи не програвала у кваліфікації.
Небезпечно. Обережно, Таффареле. Не відступай, Таффареле.
Потужний удар. Гол у Болівії.
БОЛІВІЯ 2 — 0 БРАЗИЛІЯ
Це була перша поразка Бразилії у кваліфікаційному матчі.
Бразилія повертається додому, шукаючи причини і пояснення своєї невдачі.
Люди не вірили в це покоління.
За майже 40 років кваліфікацій на Чемпіонат світу
Бразилія зазнала першої поразки.
Удома ми грали проти Еквадору на стадіоні «Морумбі».
Нас освистували всю гру.
Усе це створило дуже ворожу атмосферу.
Ось чому вони свистять:
Паррейра сказав, що ці двоє не гратимуть разом.
З'явилися сумніви щодо тренера Паррейри і його стилю.
Мені не подобається Паррейра.
Треба замінити тренера.
Мені не подобається збірна.
Медіа не хотіли Паррейри і Заґалло.
РІКАРДО РОША Ц. ЗАХИСНИК
Але ми вірили в них.
Збірна вірила в них.
Паррейру геть!
У нас була пізня зустріч із Паррейрою в Гранжа-Комарі…
МАУРО СІЛВА ПІВЗАХИСНИК
…тренувальному таборі збірної.
«Паррейро, стій.
Тобто ти хочеш піти?»
Це було підтвердження нашої відданості.
«Ми не зупинимося, Паррейро. Ми станемо чемпіонами світу».
Вирішальна мить.
Ми їхали грати в Ресіфі,
і я звернувся до фанів Пернамбуку.
«Ви нам потрібні».
РІКАРДО РОША Ц. ЗАХИСНИК
І коли ми приїхали в Ресіфі, то побачили щось неймовірне.
Аеропорт був переповнений, нас дуже тепло зустріли.
Нас вітали, обіймали, усі були дуже привітні.
П'ять тисяч людей скандували наші імена.
Раї!
Усе готово до недільного матчу. Я відчуваю теплу атмосферу Ресіфі.
«Ви вдома. Ми вас любимо».
Гравцям потрібне тепло. Воно потрібне всім, нашим родинам…
Тоді на допомогу прийшли наші друзі з Ресіфі.
Бразилія!
На завтрашній матч продано 69 тисяч квитків.
З того моменту щось змінилося.
Рікардо Роша запропонував
чітко продемонструвати,
як ми почуваємося на полі.
Тримаючись за руки.
Збірна виходить на поле по-іншому.
Можливо, вони тримаються за руки, щоб віддячити за любов,
яку жителі Пернамбуку виявляють команді.
Вони тримаються за руки,
натякаючи, що так і гратимуть.
Ми знали наші можливості.
Ми знали, на що здатні.
Того дня ми це показали.
Так! Гол!
Оце так! Гол!
Гол!
Нічого собі! Гол!
Ідеально! Гол!
Це шостий гол Бразилії.
Для тих, хто скаржився, — ось наша відповідь.
Але потім була вирішальна гра.
Так сталося, що останній матч відбору
був проти Уругваю на «Маракані».
Почалося.
«Мараканасо».
«Тисяча дев'ятсот п'ятдесятий».
«Ні, тільки не знову!»
Якби ми програли, ми б вилетіли.
Збірна може вписати ще сумнішу сторінку у свою історію…
Бразилія може вперше вилетіти з Чемпіонату світу.
Я впевнений, що ми виграємо і пройдемо.
Якщо ми не пройдемо, закривайте країну.
У кожному інтерв'ю: «Паррейро, а де Ромаріо?»
Я казав: «Він буде вчасно».
Ромаріо!
Натовп скандує ім'я Ромаріо.
Ромаріо чудово грав у «Барселоні». Він був зіркою в Європі.
І всі знали, наскільки важливий Ромаріо.
Чесно кажучи, я чекав на запрошення,
бо в Бразилії була складна ситуація.
На Паррейру й Заґалло тиснули, вимагали його повернути.
Тож Заґалло й Паррейра зателефонували мені й сказали:
«Бебето, ми думаємо про повернення Ромаріо.
Тренерський штаб запитав його думку про моє повернення.
Він перший сказав: «Звісно, кличте».
Бебето завжди був одним із моїх найкращих друзів у футболі.
І моїм найкращим партнером на полі.
Лише дві пари ніколи не програвали, граючи разом за національну збірну.
Знаєте, хто?
Пеле й Ґаррінча, Бебето й Ромаріо.
Якби ми не повернули Ромаріо, програли Уругваю
і вперше не потрапили на Чемпіонат світу,
був би кінець.
Я почуваюся важливим.
Якщо ми не отримаємо бажаного результату,
буду винен я.
Я готовий до цього.
Я відповів на полі, тож не довелося й слова казати.
Бразильці на полі.
Настав час… Вирішальний тиждень
проти Уругваю.
Я не завжди маю бути важливим. Але мушу, коли це потрібно.
І щоразу, коли було потрібно, я був важливим.
М'яч у грі.
Розворот — і «Маракана» вибухає від радості!
Ромаріо сказав мені:
«Я прокину між ніг,
перекину через голову
і двічі заб'ю».
Я мусив це зробити, щоб влаштувати справжнє шоу.
Кінець першого тайму.
Він іде в тунель, а я питаю: «А як же гол?»
«Заб'ю в другому таймі».
Бебето подає.
Це була ідеальна подача. Більше схожа на пас.
Бебето навішує м'яч на Ромаріо.
Гол!
Я лише трохи підстрибнув
і вдарив головою з відскоком.
Ромаріо забиває головою.
Гол на рахунку Бразилії.
Ромаріо забив перший гол.
Тоді моя швидкість вражала.
Я наблизився до воротаря і прокинув м'яч уперед.
Він закрив один бік — я побіг в інший.
Він спробував мене вдарити,
але я був надто швидким.
Ромаріо забив перший гол.
Що? Буде гол!
Добивай!
Гол!
БРАЗИЛІЯ 2 — 0 УРУГВАЙ
Гра закінчилася. Оце так!
Це штамп у паспорті Бразилії!
Так, Бразиліє. Ми на Чемпіонаті світу.
От чорт. Ми пройшли.
Команда відчувала,
в основному тому, що ми програли в 90-му,
що більше не хоче програвати.
Найважливіше, що Бразилія перемогла і ми на Чемпіонаті світу.
Бразилія пройшла на Чемпіонат світу в США.
Це круто.
Могло бути трохи краще,
але тепер ми всі будемо святкувати й пити пиво.
Усім, що я маю в житті, я завдячую футболу.
У мене зв'язок із м'ячем від дня мого народження.
Футбол відображає ситуацію в країні
чи в суспільстві.
Бразильці — багатостраждальний народ.
Вони цілеспрямовані, працьовиті.
Життя тут нелегке.
Це дуже велика країна.
А футбол — наша гордість і радість.
Бразилія — країна футболу.
Люди тут дихають футболом, люблять футбол.
У Бразилії усі мріють бути футболістами.
Ми поїхали грати в Париж
проти «Парі Сен-Жермен», команди Раї.
І коли я приїхав на тренувальний збір,
усі були дуже сумні.
І тоді я дізнався,
що сталася жахлива аварія.
Загинув великий спортсмен, мій друг,
який точно став би найкращим у світі — Денер.
Денер, на повній швидкості.
Обходить захисника, воротаря.
Такого футболіста, як Денер, рідко побачиш.
Це феномен.
Його рухи кидали виклик законам гравітації.
Ранок, 5:15. Ще 10-15 хвилин і Денер був би вдома.
Мого батька везли із Сан-Паулу до Ріо-де-Жанейро.
За 15 хвилин до дому…
ДЕНЕР МАТЕУС СИН ДЕНЕРА АУҐУСТО
…водій заснув, врізався в дерево, і мій батько загинув.
На жаль, ми втратили ще одного колегу в автотрощі.
Ми отримали новину того ж ранку.
Без сумніву, він був би там із нами.
Він точно був би у списку.
Він був би серед зірок Чемпіонату світу,
але доля вирішила інакше.
Той матч розпочав Айртон Сенна.
Ось він, великий Айртон Сенна, пілот Формули-1,
який виконає символічний удар.
Бий, Айртоне. Махає натовпу.
Дякуємо за підтримку збірної Бразилії.
Він триразовий чемпіон, як і Бразилія.
Він мав виграти вчетверте, ми теж.
Було важко, але ми наполегливо йшли до мети.
Ми обіцяли.
Зараз у нас більше шансів у футболі,
ніж у Формулі-1.
Щоб ви розуміли: ми зупинялися в неділю
подивитися перегони Айртона.
Він був нашим героєм.
Він був радістю бразильців у неділю.
Через 15 днів, першого травня…
МОРАСІ САНТ'АННА ТРЕНЕР
…він загинув в аварії.
ПОНАД МІЛЬЙОН ЛЮДЕЙ ПРОЩАЄТЬСЯ З СЕННОЮ.
Втрата Айртона Сенни була нищівною.
Бразилія переживала дуже сумний час. Дуже сумний.
Після смерті Сенни та Денера
ми намагалися перетворити важкі часи,
велику втрату, великий біль
на силу, щоб залишатися зосередженими
і продовжити боротьбу.
Втративши Айртона, ми відчували, що представляємо країну
в стані потрясіння.
Бразилія переживала важкі часи.
А футбол і збірна були надією бразильців
та миттю радості.
Тож коли нас викликали,
у нас була лише одна мета —
привезти додому кубок,
щоб наш народ міг усміхнутися.
СВІТ СТЕЖИТЬ ЗА США.
БРАЗИЛІЯ РУШАЄ — ОСТАННЯ НАДІЯ
Тебе тоді не було.
Я першим сів у літак із камерою.
БРАЗИЛІЯ ПРЕТЕНДУЄ НА ЧЕТВЕРТИЙ ТИТУЛ
Я знімав усіх, тож у мене є записи.
Це було чудово.
Здійснилася дитяча мрія.
Коли працюєш у групі,
головне, щоб усі дотримувалися однієї філософії.
Чого ми хочемо?
Стати чемпіонами світу.
СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ
Прибути в США, щоб змагатися за Кубок світу — це особливі відчуття.
Бо там м'яч не зовсім круглий.
Поїхати на Чемпіонат світу,
мати змогу грати…
ПАУЛО СЕРЖІО НАПАДНИК
…це неймовірно.
Ми не пускали журналістів.
Нас ніщо не відволікало.
Ми тренувалися,
поверталися в готель,
вечеряли, обідали.
Наступного дня ми знову тренувалися. Усі були зосереджені.
Ми знали, що маємо адаптуватися,
і гадали, як відреагує публіка.
Бразилія — номер один!
У цій країні ти йшов вулицями,
а люди не знали, що робиться.
Ти питаєш…
ТАБ РАМОС США
…«чули про чемпіонат?»
-Фанат футболу? -Ні.
Підете на матчі?
Ні, не піду.
Мені не цікаво.
Ви підете на матчі Чемпіонату світу?
Ні, я працюю.
ФІФА завжди прагне розвивати гру,
і в США вони побачили ринок.
Сполучені Штати Америки щиро вітають вас
на Чемпіонаті світу США 1994!
Бразильські фанати з барабанами і самбою
полонили Лос-Ґатос.
Чого ви навчилися?
«Раз, два три — вперед». Що б це не значило.
Що це?
Раз, два, три — вперед!
Що це означає?
БРАЗИЛІЯ В ГРУПІ СМЕРТІ
Камерун, Росія та Швеція на груповому етапі.
У першій грі проти Росії ми дуже нервувалися.
Це був мій перший Чемпіонат світу.
І для Кафу, Леонардо й Марсіо Сантоса.
У нас був міцний кістяк з команди 1990 року.
Початок Чемпіонату світу, ми граємо проти Росії.
На початку… Перша гра для будь-якої команди дуже нервова.
Ми знали, що перша гра важлива,
бо перемога в ній фактично виводить тебе далі.
Присутня тривога, нервозність першої гри, і це важко.
БРАЗИЛІЯ ПРОТИ РОСІЇ ГРУПОВИЙ ЕТАП
Я пам'ятаю свій перший крок. Я першим вийшов на поле.
Коли я ступив на поле правою ногою, це…
Я кліпнув, і перед очима промайнуло кіно.
Усе, через що пройшла команда,
щоб потрапити сюди.
Увесь стадіон у жовтому, у кольорах Бразилії.
Прокидає м'яч між ніг росіянина.
Тримає м'яч.
Гра проти Росії була важка і дуже брудна.
Центральний захисник Рікардо Роша більше не гратиме.
Я отримав травму.
Очевидно, проблема з м'язами.
Для мене ЧС закінчився.
ЗАМІНА — 3 РІКАРДО РОША — БРА
Я хотів не стати найкращим гравцем, а забивати голи.
У Бразилії є шанс! Гол!
Команда була талановитою. Ми постійно атакували.
Створили багато моментів.
Пенальті!
Раї б'є і забиває!
Ми дуже добре почали, а це важливо на Чемпіонаті світу.
Бразилія!
Кваліфікація майже гарантована,
якщо на старті є три очки.
Ще одна перемога — і ми вийдемо в наступний етап.
А Рікардо Роша буде?
Його має оглянути лікар.
Я думав: «Я поїду, не можу тут лишатися».
А Паррейра і Заґалло сказали мені: «Ні,
я говорив з гравцями, ти лишаєшся».
У той момент Рікардо став
зв'язком між гравцями, керівництвом і тренерським штабом.
Я не граю на Чемпіонаті світу, але маю допомогти хлопцям
чим зможу.
Подивіться відео з Жоржиньйо.
Я кажу: «Коли повертати?» А він: «Зараз!»
Він учився водити.
Він розповідає історію, як виїжджав на крутий пагорб.
Але оскільки він не вмів водити, то зупинився,
поставив трикутник і сказав: «У нас проблема».
-Ви це записали? -Так.
Я кажу «летить»,
ви кажете «гармата»!
24 ЧЕРВНЯ 1994 Р.
КАМЕРУН
Бразилія була еталоном футболу в усьому світі.
Тих гравців…
Ф. ОМАМ-БІЇК КАМЕРУН
…ми бачили лише по телевізору. Грати з ними було неймовірно.
Двадцять четверте червня.
Знову стадіон «Стенфорд» заповнили тисячі бразильців.
Вони з нетерпінням чекають на другий матч Бразилії.
Грати проти африканської команди, як-от Камерун, нелегко.
БРАЗИЛІЯ ПРОТИ КАМЕРУНУ ГРУПОВИЙ ЕТАП
Пас на Ромаріо. Він мчить…
Вони знали, що можуть мені довіряти.
«Пасуй тому сучому сину, він заб'є».
Так! Гол!
Гарний пас. Жоржиньйо робить навіс.
Марсіо Сантос забиває. Гол!
Я забив гол
і приєднався до захисників, які забивали на Чемпіонаті світу.
Таких небагато.
Ромаріо спробував прорватися.
Він хотів віддати пас, але не зміг. М'яч потрапив до мене.
Позиція була не дуже зручна, але я вдарив у кут воріт.
Бебето біжить, б'є! Гол!
Я так зрадів, що гра закінчилася.
БРАЗИЛІЯ 3 — 0 КАМЕРУН
Бразилія!
Ви помітили, що Дунґа інакше грає,
ніж на ЧС в Італії?
Перший гол Бразилії, який проклав шлях до перемоги,
був результатом пасу Дунґи на Ромаріо.
Футбол — це утопія.
У групі є люди, з якими ти краще ладнаєш,
з якими ти схожий.
Це не означає, що ти не ладнаєш з іншими.
Ти їх поважаєш, ти частина команди.
Кілька людей, які думають по-різному, але мають спільну мету.
24 ЧЕРВНЯ 1994 Р.
Ромаріо не пив і не курив.
Його слабкості — жінки й танці. Він дуже любив танцювати.
Станцюй самбу.
Я насолоджувався життям. І досі насолоджуюся.
Жінки завжди були моєю силою.
Або слабкістю.
Коротун тишком-нишком вислизав, але повертався вчасно,
спав і концентрувався без проблем.
Стій.
Зіграй «Салґейру».
Ми виграли перші два матчі,
тож і ми, і шведи вийшли в останній раунд.
Ми гратимемо за перше місце.
ШВЕЦІЯ
На Чемпіонаті світу 94-го
ми знали, що в нас сильна команда, ми багато досягли.
Три-нуль на користь Бразилії!
БРАЗИЛІЯ ПРОТИ ШВЕЦІЇ ГРУПОВИЙ ЕТАП
Ми прагнемо перемогти.
ПАТРІК АНДЕРССОН ШВЕЦІЯ
Небезпека. Пробив на виконання. Гол!
Але вони почали з переваги.
У другому таймі вийшов Мазіньйо,
захищав тил і дозволив мені просунутися вперед.
Блискуча гра.
Я віддав йому пас, він був швидкий.
Ромаріо пробиває!
Гол!
Це була важка гра.
Урешті-решт я забив носком, і ми зрівняли рахунок.
Бразилія-Швеція — один-один.
Бразилія очолила групу.
Тоді Паррейра змінив схему на більш консервативну.
Він вивів Раї зі складу.
Я був на лаві запасних, але одразу зрозумів,
що найважливіше — думати про команду.
Коли капітан Раї покинув стартовий склад,
ми не вагалися ні секунди.
Це було очевидно. «Дунґа, без питань».
Я не змінився, коли надягнув капітанську пов'язку.
Я завжди був таким.
Моя манера гри,
вимогливість, лідерський стиль
не залежали від пов'язки капітана.
У неділю про це оголосив тренер Паррейра.
Але фанати незадоволені.
Бо в нас 220 мільйонів тренерів.
У кожного є своя думка, своя улюблена команда,
своя улюблена зірка, гравець, який виділяється.
Команда жахливо грала.
Я тут, уболіваю, розмалювала обличчя, а ви — відстій.
Я знаю, як це — вболівати за команду.
Фанати роблять божевільні речі. Це пристрасть.
Я люблю футбол.
Ми купили квитки лише на перший етап.
У. РІБЕЙРО ФАНАТ
Я думав, що ми можемо не пройти, і ми…
Ми не хотіли провести місяць у США, дивлячись інші ігри.
Бразилія грала проти США четвертого липня
в 1/8 фіналу.
Це було жахливо, бо США вдосконалювали свій футбол.
Для США це невимовна радість.
Вони приєднаються до 16 найкращих команд світу
і привернуть увагу краян у День незалежності.
Фотограф на лаві запасних перед матчем почув, як Таб Рамос сказав,
що бразильці поїдуть додому, як було на «Маракані» в 1950 році.
Гармата!
4 ЛИПНЯ 1994 Р.
Хлопці, зіграйте самбу.
Гармата!
Я вже зробив рекламу.
За підтримки…
Таке трапляється, буває.
Бранко травмований, він не зможе сьогодні грати.
Завтра це можу бути я.
У тих людей у жилах тече патріотизм.
На стадіоні 80 % фанатів були американцями.
США!
Усе складається.
День незалежності, вдома, проти найкращої команди на ЧС.
У нас є шанс.
Почався матч Бразилії та США.
У них була хороша команда:
тактично досконалі, зіграні, хороші гравці.
Це мало значення.
Гарний пас від Таба Рамоса на Томаса Дулі. Небезпечно!
Гра була важка, був обмін ударами.
Звісно, Бразилія більше володіла м'ячем.
З Бебето і Ромаріо попереду
ми скоро заб'ємо гол і виграємо гру.
Ми не здавалися.
Гра була хорошою.
Таб Рамос і Леонардо борються за м'яч…
Леонардо фолить.
Невелика сутичка.
Червона картка. Леонардо виганяють з поля.
І його вилучили.
Це був перший тайм.
Стадіон завмер.
Бразильські вболівальники завмерли.
Не вірили своїм очам.
Гравця вилучили.
А коли гравця вилучають, ти кажеш: «Боже, що тепер?»
Бразилія втрачає контроль.
Тепер усе значно складніше.
Прикро бачити таку поведінку Леонардо.
Це було жахливо, бо ми розуміли, що можемо поїхати додому.
М'яч влучає в стійку!
Кінець першого тайму.
Досить футболу Паррейри, це не бразильський футбол.
Якщо Бразилія програє після вилучення Леонардо,
він не повернеться додому.
Коли перший тайм закінчився, я зайшов у роздягальню
і питаю: «Де Леонардо?»
«Де Леонардо?»
Він сидів у душі.
Я глянув на нього й кажу: «Гей!
Вставай!»
Він плакав. Я сказав: «Слухай.
Я заб'ю. Не хвилюйся, ми виграємо цей матч».
Ми знали, що мусимо бігати вдвічі більше.
Починається другий тайм.
М'яч просто не… Я зрозумів,
що не заб'ю, бо м'яч не хотів залітати у ворота.
Ромаріо, удар і…
Вони вдесятьох, тиск зростає.
Я грав праворуч, ліворуч, у центрі.
Я боровся, атакував, захищався.
Гра ставала драматичною.
Ось Ромаріо, він наша надія.
Ромаріо прийшов із центра поля.
Я звільнив йому шлях,
щоб він віддав мені пас.
Уперед, Ромаріо!
Я дивився на нього і вперед,
стежив за останнім захисником, щоб не бути в офсайді.
Вір у себе, Ромаріо.
«Ну ж бо!» Я чекав і чекав.
Вони наближалися, а я думав: «Я буду в офсайді».
Я стежив за їхнім останнім гравцем.
Тоді глянув на Ромаріо. Усе за мить.
Я не міг забити, тож мав віддати пас тому, хто міг.
Ромаріо пасує на Бебето…
Коли він віддав мені м'яч, я розвернувся.
Подивився на величезного воротаря.
«Зараз або ніколи».
І Бебето пробиває!
Гол!
Бразилія забиває! Гол!
Він був дуже точним, як завжди.
Ніхто інший не зміг би забити такий гол.
Я поклав просто в кут,
де зазвичай стоять пляшки з водою.
Без варіантів, друже.
Гол!
Я забив і сказав йому:
«Я тебе люблю».
Ми любили один одного.
Любити можна по-різному.
І це було від щирого серця, він знає.
Це було від щирого серця. Ми дуже любимо один одного,
усіх їх, розумієте?
Яке ж це задоволення — дивитися гру Бразилії.
Стадіон вибухає радістю.
Уперед, Бразиліє!
Той гол був вирішальним.
Я сказав Жоржиньйо:
«Ніхто не забере в нас цей титул».
Коли я зайшов у роздягальню, Леонардо…
обійняв мене.
Ми всі разом плакали.
Суддя свистить, це кінець матчу проти США.
Бразилія виходить у чвертьфінал.
Уперед, Бразиліє. До чвертьфіналу.
ФІФА дискваліфікувала захисника Леонардо на чотири матчі
і оштрафувала на 10 000 франків, тобто майже 7 000 реалів.
Коли він звів ноги, я спробував його обійти,
намагався обійти
і смикнув його за футболку.
І коли я потягнув його, він ударив мене ліктем.
Я був меншим гравцем і до того ж нижчим,
тож коли він ударив ліктем, то влучив мені в голову,
і в мене була тріщина.
Я пам'ятаю, як лежав на землі
і чув шум, наче повз мене проїздив потяг.
У голові.
Це була травма,
бо після цього у мене роками боліла голова.
Леонардо — принциповий хлопець,
він би ніколи такого не зробив.
Ти знаєш гравців.
Є гравці з поганими намірами,
але Леонардо не з таких.
Я спокійний, бо це було ненавмисно,
я не хотів нікого травмувати чи нападати.
Бразильські медіа й бразильці завжди хочуть більшого.
Перемоги в матчі недостатньо.
Зрештою, ми перемогли.
Але таку гру проти США —
зі страхом і без ризику —
важко прийняти.
Перемога не була вистраждана.
Але було важко.
20 ЧЕРВНЯ 1994 Р.
Маттеус народився 7 липня 1994 року.
Дев'ятого ми грали з Нідерландами.
Мене там не було, з моєю дружиною була її сестра,
а я майже годину чекав на дзвінок, щоб почути плач сина.
Він заспокоївся…
ДЕНІЗ ДЕ АНДРАДЕ ДРУЖИНА БЕБЕТО
…бо в Маттеуса пуповина обвивала шию,
він був фіолетовий, коли народився,
і довго не плакав.
Коли я нарешті почув його плач, я так зрадів.
Потім увімкнули телевізор,
і з'явилася моя дружина з сином.
Оце так. Емоції зашкалювали.
Вона тебе чує, поговори з нею.
Я щасливий, я такий щасливий і…
Сподіваюся, я заб'ю гол Нідерландам для Маттеуса.
Бачив, який він великий?
Він чудовий, красивий.
-Викапаний татко. -Так.
Але він і на маму схожий.
Ти хочеш, щоб усі твої діти були схожі на тебе.
«Бути тут і бачити сина…
Я б хотів бути там, але це буде того варте, — сказав я їй. —
Це буде того варте».
Надаль, Феррер,
Луїс Енріке.
У мене було сильне запалення сідничного нерва.
У стартовому складі був не я, а Леонардо.
Він відновлювався весь чемпіонат.
Грав Леонардо, бо Бранко був травмований.
Тож я сказав:
«Він не може бігати на полі, але може бігати в басейні.
Я зможу підтягнути його фізичну форму в басейні».
У мене повірили.
Я тренувався в басейні з жилетом і еластичною мотузкою,
бо не міг навіть торкатися землі через запалення сідничного нерва.
Мене сильно критикували за те, що я викликав Бранко.
Бранко в жахливій фізичній формі, всі це знають.
Він не грав 50 днів, і спека досі нестерпна.
Коли нам знадобився гравець,
я не вагаючись викликав його.
І він не підвів.
Скоро ми зіграємо з Нідерландами в матчі на виліт.
Бранко повернувся в команду, і це засмутило націю.
Краще пізно, ніж ніколи.
Важливо віддячити за цю підтримку
хорошою грою і, можливо, голом.
Я змагався з часом.
НІДЕРЛАНДИ
Хоч ми недобре зіграли в груповому етапі…
АРОН ВІНТЕР НІДЕРЛАНДИ
…ми виросли як команда.
Завдяки нашому стилю гри ми постійно розвивалися.
Якщо зіграємо свою гру, то переможемо…
Р. ДЕ БУР НІДЕРЛАНДИ
…викладемося на повну
і, сподіваюся, здивуємо всіх.
Бразилії варто бути обережною,
бо збірна Нідерландів, на відміну від нашої, стає кращою…
Вони нарешті виробили свій стиль і непогано зігралися.
Нідерланди, як усі ми знаємо, є футбольною державою
і мали чудових гравців на чемпіонаті.
У нас були таланти, і ми були готові.
Ми покажемо хорошу гру і вийдемо в півфінал.
Вони перемогли нас у 74-му, але ми виграємо четвертий титул.
Ми подивилися всі матчі Нідерландів.
У другому таймі вони сповільнювалися через спеку.
Але перед матчем пішов дощ.
Температура впала на 20 градусів,
і це зрівняло шанси.
Журналіст підійшов до нас і передав записку:
«Будь ласка, попросіть Паррейру не випускати Бранко».
Команда відповіла: «Ми можемо поручитися за Бранко».
Отже, Бразилія проти Нідерландів.
Нідерланди й Аргентина грають в атаку,
на рівних з Бразилією.
Тож гра була напруженою.
Я прийняв м'яч, Бебето двічі торкнувся,
а Ромаріо просто забив.
Алдаїр на Бебето. Бебето на Ромаріо. М'яч у Ромаріо, гол!
Технічно це був найкращий матч Бразилії.
Бразилія трощила Нідерланди.
Бебето мчить далі.
Він не зупиняється.
Зараз або ніколи.
Я не хотів ризикувати,
тому обіграв захисника, воротаря і практично загнав м'яч у ворота,
щоб не промахнутися.
Яка красива гра!
Гол!
Я побіг святкувати…
Я пропустив народження Маттеуса.
І подумав: «Уявлю, що тримаю його на руках».
Який ефектний жест від Бебето.
Потім прийшли Ромаріо і Мазіньйо,
я подивився на них.
І ми втрьох це зробили.
Ваш друг, якого ви любите, який любить вас,
забиває гол і робить цей рух для своєї дитини,
ви не можете не приєднатися.
Це було наче його хрещення.
Бути татом — це чудово. Боже мій.
Ми зрозуміли. «Хлопці.
Треба щось змінити».
Ось тоді ми почали грати у футбол, і…
Небезпечно! Нідерланди забивають.
Боже всемогутній, який момент.
Після 2:1 віра в команду зростає.
Арон Вінтер пробиває головою. І це гол!
Було відчуття, що одна команда на підйомі,
а інша на спаді.
Це дає можливість і віру в те, що ти теж можеш виграти гру.
Раї виходить замість Мазіньйо. Уперед, Бразиліє!
Раї пішов у підкат.
Раї з підкатом.
Грає жорстко. Ми такі: «Спокійно!
Тебе вилучать!»
Це був ще один знак зібраності команди.
Бо Раї міг образитися.
Він був капітаном команди.
Не Дунґа.
Я навіть не думав про тиск капітанства.
Тиск був у тому, що ми б не змогли повернутися в Бразилію.
Нас би вбили, особливо після 1990 року.
Тож у ту мить
ми зосередилися на вирішенні проблеми.
Ми мали виграти.
Відтоді це було питанням життя і смерті.
Я підставив праву ногу,
потім упав і заробив фол.
Він ударив мене, коли я був на землі, почалася сутичка.
Він поставив стінку з п'яти гравців.
Бранко виконає штрафний.
Я подумав: «Цілитиму в його кут».
Бо його огляд був частково закритий.
«Зараз або ніколи». Це була моя мить.
Коли я пробив штрафний, я закрутив м'яч,
щоб він облетів стінку.
Пробиває!
Гол!
БРАЗИЛІЯ 3 — 2 НІДЕРЛАНДИ
Я святкував, показуючи на персонал.
Усі вони: лікар, фізіотерапевти, Морасі, усі.
Після третього голу ми були в розпачі.
Фінальний свисток.
Завдяки Бранко і останньому голу
Бразилія проходить у півфінал.
АЙРТОНЕ СЕННО, ЦЕЙ КУБОК ДЛЯ ТЕБЕ
Після красивої перемоги над Нідерландами
ми нарешті можемо з упевненістю сказати,
що ми одна з чотирьох найкращих команд світу.
-Як справи, брате? -Як ти?
Брате! Тепер усе добре.
Ми це зробили. Усі борги сплачено.
Ромаріо каже, що це його гол.
Справді?
Так.
Я такий: «От лайно».
М'яч летів просто на мене.
Якщо я так скажу, він розсердиться.
Заґалло хоче щось сказати.
Це була дивовижна перемога. Я впевнений, ми здобудемо четвертий титул.
Молодець, пане Бомбардире.
Це футбол. Сьогодні ти на висоті, завтра на дні.
Божественна справедливість, як-то кажуть.
Бранко, як би ви назвали найважливіший гол у своїй кар'єрі?
Чесно кажучи, я б назвав його «заткніться».
Бо він заткнув багато ротів.
Коли ти перемагаєш, фанати в захваті.
Бразилія вперше добре зіграла на чемпіонаті. Молодці.
Учорашня гра була чудова.
Несподіваний герой Бранко змусив фанатів замовкнути.
Бранко всіх порве.
І тоді журналісти почали змінювати ставлення,
бо раніше вони були проти нас, чесно кажучи.
То Паррейра справляється?
Починає.
Усі погоджуються,
що тренер зіграв важливу роль у перемозі над Нідерландами.
Карлос Алберто Паррейра перетворився з нуля на героя за ніч.
Коли Бранко забив третій гол проти Нідерландів,
багато хто, зокрема я, сказав:
«Боже, це сталося».
Ми у півфіналі Чемпіонату світу, за крок від четвертого титулу.
Уперед, Бразиліє. Діти на вас розраховують.
Усі були щасливі. У цій команді було…
Це брати, яких мені дав футбол і життя.
Паррейра дав нам зрозуміти,
що перемога залежить не від одного.
Один гравець може виграти гру,
але на Чемпіонаті світу перемогу здобуває команда.
І для цього треба бути друзями.
УПЕРЕД, БРАЗИЛІЄ!
Коли востаннє Бразилія виходила в півфінал?
Не знаю. Справді не знаю.
Не знаю.
Я не пам'ятаю цифр,
але, дасть бог, ми вийдемо у фінал.
На той момент жоден із гравців
не доходив до півфіналу ЧС.
Тож це було дуже важливо.
-Ви мрієте про титул, Паррейро? -Ні. Ми ще не у фіналі.
Лише фіналісти можуть мріяти про титул.
Ми хотіли стати чемпіонами світу. Знову стати чемпіонами світу.
Переможці матчів Швеція-Саудівська Аравія і Румунія-Аргентина
зійдуться у чвертьфіналі,
і переможець протистоятиме Бразилії у півфіналі.
Ми прагнули дійти до кінця,
але, на жаль, двічі зустріли Бразилію.
Паррейра й захисники вивчали суперників,
але інтернету не було, не було…
Вони переглядали фотографії і репортажі.
Він показав нам, що Швеція грала у дві лінії по чотири.
Було дуже важко їх пройти.
Треба було набратися терпіння і виробити стратегію
з Мазіньйо й Зіньйо, щоб прорвати ці лінії.
Ромаріо і Бебето мали спробувати
розтягнути фланги, а ми мали дотиснути.
Якщо ми дійдемо до лицьової лінії і перетнемо її, то рано чи пізно заб'ємо.
Пам'ятайте, що нам вдалося подолати труднощі
завдяки єдності.
Це важливо. Зробімо це, хлопці!
Бразильські вболівальники з нами,
тримаються за руки.
Так! До перемоги!
13 ЛИПНЯ 1994 Р.
Гармата!
Подивіться на асфальт.
Ці малюнки —
алея слави на радість уболівальників.
Нам це потрібно.
Країні потрібен цей стимул.
Я впевнена, що все вийде.
Бразилія і Швеція. Бразильці тримаються за руки.
М'яч у грі на «Роуз Боул».
Добре грати проти Швеції, бо вони справді грають.
І дають грати нам.
Із самого початку я відчував,
що нас атакують.
М'яч у Ромаріо. Контролює.
Ого! Мазіньйо б'є! Мазіньйо не влучає.
Голу все не було. Але в останні хвилини
Жоржиньйо подав, а Ромаріо в центрі захисту…
Це був пас, який змінив моє життя.
Я чітко розумів, що відбувається.
Раї, який щойно вийшов на поле,
побіг до ближньої стійки, відтягуючи захисників.
Жоржиньйо подає. Стрибає. І гол! Ромаріо!
Я знайшов Коротуна, він зіграв ідеально.
Він ударив головою, і в Равеллі не було жодного шансу.
Я ніколи не стаю біля гравця, який вищий за мене.
Тому мені було легко стрибнути й забити той гол.
Бразилія забиває!
Радість була невимовна,
бо ми вийшли у фінал Чемпіонату світу.
Свисток.
Бразилія вийшла у фінал уперше за 24 роки.
Краща команда, вони створили більше шансів, вони на це заслужили.
Так, чудово.
РОНАЛДАО
Радість переповнює.
Ніхто не йде зі стадіону. Люди святкують!
Чудово, Бразиліє.
Це нам під силу. Ще один матч.
Бразилія у фіналі проти Італії —
відлуння історії 1970 року.
Ось так!
Сьогодні 13-те, чорт забирай!
Слухайте,
Жоржиньйо, наш номер два, вийшов до лицьової лінії
і віддав пас нашому номеру 11, Ромаріо.
Одинадцять плюс два — тринадцять!
ІТАЛІЯ
Так, ми відчували, що можемо стати чемпіонами,
але знали, що зіграємо з Бразилією,
яку традиційно важко перемогти.
Той Чемпіонат світу був неймовірним,
сповненим злетів і падінь.
ШЛЯХ ІТАЛІЇ НА ЧЕМПІОНАТІ СВІТУ 94
Коли очікування високі, напруга зростає.
У першій грі ми грали погано з багатьох причин.
Потужний удар. Гол!
Згодом, у другому матчі
ми грали вдесятьох і мусили перемогти.
Я був першим воротарем в історії, якого вилучили.
Навішує! Діно Баджо забиває!
Граючи вдесятьох проти одинадцяти, Італія здійснила диво.
Ми не змогли виграти в Мексики.
На щастя, ми пройшли далі з третього місця.
Ось шанс і гол!
ІТАЛІЯ 0 — 1 НІГЕРІЯ 1/8 ФІНАЛУ
Я вже думав, де проведу відпустку,
бо ми майже вилетіли.
Саме…
Кажуть, що Роберто Баджо зняв нас із літака,
і це правда.
Роберто Баджо зрівнює рахунок.
Баджо забиває.
ІТАЛІЯ 2 — 1 НІГЕРІЯ 1/8 ФІНАЛУ
Історично склалося так, що іспанський стиль гри
завдавав клопоту.
Але наш бойовий італійський дух
завжди допомагає долати перешкоди.
Це італійський характер, не лише у футболі.
Італія, як завжди, стає сильнішою з кожним матчем.
Важко зупинити коня, який розігнався.
Ми були дуже щасливі після всіх труднощів, які пережили.
Ми отримали можливість зіграти важливу гру
у фіналу Чемпіонату світу.
Але Баджо отримав незначну травму,
і ми не знали, чи він зіграє у фіналі.
Без Баджо Італія слабша, як і Бразилія без Ромаріо.
Дві ключові фігури у фіналі.
ДУНҐА: «ВИХІД У ФІНАЛ — МОЯ ПОМСТА»
Фінал Бразилія-Італія зіштовхнув двох гігантів футболу.
Обидві країни мають свою магію, традиції,
відомих гравців і пристрасних фанатів.
У США матчі починалися о 16:00-17:00.
Люди заповнили вулиці. Вулиці розмальовані, всюди прапори.
І з усім емоційним тягарем смерті Айртона Сенни,
і з кризою в Бразилії,
збірна була розрадою нації.
Навіть як Бразилія програє, ми влаштуємо свято для дітей.
Діти, як гадаєте, ми переможемо?
Так!
Ми станемо чемпіонами.
Бразилія!
Ми так довго чекали цього дня.
Ми чекали 24 роки.
Уперед, Бразиліє, ми в очікуванні.
Люди вболівають за команду.
Понад 25 000 людей на проспекті Пауліста.
Настрій в автобусі Бразилії відрізнявся від інших фіналістів.
Показали італійський автобус — усі серйозні, у костюмах,
напружені.
А в нашому автобусі гармидер. Усі спітнілі перед грою.
17 ЛИПНЯ 1994 Р.
Гармата!
Ось так ми готуємося до гри.
Це приплив адреналіну,
що знімає тривогу.
У нас братство.
Це магія.
Це в дусі Бразилії. Навіть не намагайтеся зрозуміти.
Рікардо завжди підіймав нам бойовий дух.
І ми йому довіряли.
Він жартував,
але коли треба було бути серйозним, він був серйозним.
Група вирішила,
Це не індивідуальне рішення, а колективне.
-Ось як треба думати. -Чорт!
Збережімо наше братство,
тримаймося за руки і винесімо цей дух перемоги на поле,
бо ми найкращі.
Лише якість не гарантує перемогу.
Перемога — це баланс, витривалість,
жага перемоги та самовідданість.
Я пам'ятаю деякі наші зустрічі.
«Ми тут, щоб виграти цей клятий Чемпіонат світу!
Ми будемо чемпіонами!
Усі роблять свій внесок. Ніхто не виграє сам.
Не індивідуальність, а солідарність».
Так було у 1994 році і так є донині.
У мене скрутило живіт, а в команді…
відчувалася напруга і тривожність.
РОУЗ БОУЛ
Я зібрав команду.
«Спершу подякуймо Богу, що ми у фіналі.
Хочу вам дещо сказати. По-перше, сім'я.
Подякуймо нашим сім'ям і бразильцям,
вони заслужили на титул».
Я сказав: «Хлопці, будьмо як ті японські пілоти,
які боролися за свою країну.
Якщо вони бачили, що в баку пального на 500 кілометрів,
і знали, що загинуть, коли воно закінчиться, що вони робили?
Вони кидалися на ворога й помирали за Батьківщину.
Гарна історія. Це ми й зробимо сьогодні.
Підемо звідси мертвими, але чемпіонами».
Мати рідна. Вони почали плакати.
«Так, будемо чемпіонами! Що то були за пілоти?»
Я знав.
Шкода, що не згадав.
Не роби цього.
Ті чоловіки з Японії — кавасакі.
«Я все одно мрець».
Я закричав: «Кавасакі!» Усі замовкли. Тоді втрутився Ромаріо.
Камікадзе!
Це камікадзе!
15:22 13 ЛИПНЯ 1994 Р.
«Ти сказав…
"Кавасакі" — це мотоцикл, чуваче. Ти чого?»
Він заплутався, але віджартувався.
Усі…
Усі були розслаблені. Ми…
Він розповідав нам жарти. Ми…
Але коли треба було бути серйозним:
«Ви найкращі! Ви виграєте цю гру!»
Нас критикували 24 роки. Сьогодні ми переможемо.
Залишаймося спокійними й зосередженими.
-Зробімо це. -Таке не забувається.
Зробімо це. Спокій і зосередженість.
-Уперед. -Уперед.
Так ми вийшли на гру.
Думаю, саме тут відбувся той знаменитий момент,
коли я стою перший, а Баджо дивиться на мене ззаду…
Це знак поваги.
Я зробив би так само, якби був на його місці.
Я чітко пам'ятаю, що тут було…
повно людей.
Вільних місць не було. Повне божевілля.
Бразилія!
Так ми ділилися позитивною енергією.
Ми знову взялися за руки, як на матчі в Ресіфі.
На всіх матчах ми виходили тримаючись за руки.
Було 50 °C, неймовірна спека.
Але ми вирішили: «Ми будемо разом до кінця».
Бразильці виступають стабільніше. М'яч у грі на «Роуз Боул».
Великий фінал між Бразилією та Італією почався.
Це дві історичні команди.
Дунґа подає. Ромаріо б'є головою!
Будь-яка помилка буде фатальною.
Ви програєте не гру, а кубок.
Мауро Сілва схибив. Оце темп. Обережно.
Таффарел рятує.
Якби Італія забила, ми могли б зрівняти, але довелося б дуже постаратися.
У фіналі наші гравці були втомлені,
бо шлях до того матчу був виснажливим.
Бразильці тактично вибудувані та дисципліновані, контролюють гру.
Бебето б'є!
У нас був дуже надійний півзахист.
Технічно дуже хороший.
Це унікальна мить для футболіста.
Я вважаю, що наша команда дуже втомилася у фіналі.
Наш темп був значно повільніший, ніж у попередніх матчах.
Перерва. Нуль-нуль.
У цій грі було дуже мало гольових моментів.
Суддя дає свисток про початок гри.
Уперед, Бразиліє!
Пальюка часто помилявся на правому фланзі в минулому сезоні.
Він пропустив кілька легких голів.
Мало не пропустив найбільший ляп.
Мауро Сілва б'є. Пальюка пропускає!
М'яч влучив у стійку!
Це врятувало мою репутацію у футболі,
бо якби ми програли 0:1 через той гол…
це б не закінчило мою кар'єру, але точно б її заплямувало.
Люди пам'ятають, як я цілував стійку,
але не мою помилку.
Ми знали, що це буде матч на рівних
через їхній досвід і гравців.
Італія йде вперед.
Баджо пробиває повз ворота.
Додатковий час, 90 хвилин, 36 ºC.
Суддя не хотів ризикувати.
Нуль-нуль проти Італії,
команди, яку повністю списали з рахунків,
але вони йшли далі й далі…
Баджо травмується,
але вони йдуть далі, Баджо грає попри біль.
Але це був фінал,
а у фіналі Чемпіонату світу не щодня граєш.
Температура на «Роуз Боул» зростає.
Перший тайм закінчився внічию, другий тайм закінчився внічию.
У додатковий час Бразилія змарнувала кілька моментів.
Подача від Бразилії. Ще є шанс.
Пролетів поруч зі стійкою!
Ромаріо б'є. Пальюка відбиває м'яч.
Ромаріо не забив гол, який не міг не забити.
Передача на Ромаріо, він вільний. Це шанс. І повз ворота!
Я не забив один з найлегших голів.
І ми змарнували ще два шанси.
Коли я вийшов на поле,
я глянув на рахунок.
«У мене є лише 15 хвилин,
щоб забити гол».
Був момент, коли я обвів кількох гравців,
і коли опинився перед воротами…
Віола атакує через лівий фланг.
Я подумав про Ромаріо.
Останній шанс. Ромаріо б'є…
Люди й досі питають: «Чому ти сам не пробив?»
Ні, він зробив те, що мав. Він мав віддати мені пас.
Я був головним бомбардиром. Ця я мав забивати.
Але, на жаль, не забив.
Ми не виграли в додатковий час, тож були пенальті.
Кінець гри.
Вперше долю Чемпіонату світу вирішить серія пенальті.
Уперше в історії.
Спека посилювала і без того шалену напругу.
Мені стало погано.
Напруга була величезна.
Ми не могли стояти на ногах останні кілька хвилин.
Ми стояли на п'ятах, бо підошви палали.
Пам'ятаю, коли закінчився додатковий час,
Паррейра вийшов до нас на поле.
«Марсіо, битимеш перший?» Я кажу: «Так».
Паррейра ішов до мене, і я думав: «Боже, він обере мене».
Це велика відповідальність.
Один гравець мав бити пенальті,
але сказав: «Паррейро, я не можу».
Не пам'ятаю хто.
«Я не можу, бо після 120 хвилин гри
мої ноги важать тонну».
Найкраще, що можна зробити, — це вибрати того, хто не боїться.
Ромаріо не тренувався бити пенальті і сказав: «Я хочу бити».
Вони сказали: «Добре».
Я не звик бити пенальті. Я бив лише кілька разів.
«Битимеш, Бебето?»
Він підійшов до всіх.
Він підійшов до мене.
Я сказав: «Я битиму перший».
Так я сказав.
А він: «Ні, ти битимеш останнім».
Надія на тебе, Таффареле.
Бразилія з тобою.
Тиск на пенальтистах, а не на воротарях.
Воротар має більше шансів виграти.
Ті, хто пробиває пенальті,
думають інакше, ніж ті, хто їх відбиває.
Навіть якщо ти не пробиваєш пенальті,
серце завмирає, і ти не можеш уболівати, нічого не можеш.
Барезі б'є… повз!
Уперед, Бразиліє!
Уявіть людей удома.
Уявіть, як вони хвилюються.
Напруга величезна.
Але для воротаря все інакше.
Марсіо Сантос готується.
Італія почала пенальті з Барезі.
Барезі промахнувся. Його м'яч досі не знайшли.
Він вилетів зі стадіону.
Усі тримаються за руки.
Гравці стоять пліч-о-пліч. Уся Бразилія об'єднана.
Б'є Марсіо Сантос.
Пальюка відбиває.
Тоді ми були у відчаї.
Принаймні я не промахнувся.
Я вдарив у правий кут.
Думаю, це був чудовий сейв,
але найголовніше — я допоміг команді наблизитися до перемоги.
Марсіо Сантос, найкращий пенальтист на тренуваннях,
пробив першим і схибив.
Це додало ще більшої напруги.
Я не забив пенальті, тож ми починаємо з нуля.
Може статися що завгодно. Треба бути готовим.
Поки не проб'ють усі п'ять пенальті, ти не виграв і не програв.
Може статися будь-що.
Мені було 22,
і це був мій перший пенальті як професійного гравця.
Альбертіні ставить м'яч.
Я не був спокійним.
Спокій — це щось зовнішнє.
Без розбігу.
Італія забиває.
Коли я забив пенальті,
я був щасливий.
Я відчув полегшення.
Таффарел відіб'є!
Уперед!
Ромаріо казав: «Я безстрашний,
але в той момент я боявся».
Ромаріо проти Пальюки. Бий, Коротуне!
Було важко. Дуже важко.
Уся відповідальність була на мені.
Бразилія не вигравала 24 роки.
Пальюка готується.
Треба зосередитися.
Забути про все.
Треба уявити, що ти сам і нічого не чуєш.
Я так і зробив.
Правою ногою! Гол!
Уперед, Бразиліє!
Коли м'яч влучив у стійку, у нього виступили сироти.
Слава богу, м'яч залетів.
Я відчув полегшення, але знав, що це ще не кінець.
Я почув, як м'яч влучив у стійку, і подумав, що він не влучив,
але він влучив.
Я взяв м'яч і пішов до воріт.
Я став перед воротами і думав:
«Праворуч, ліворуч, праворуч, ліворуч?»
Коли я підійшов ближче, я вирішив.
Евані відходить назад.
Коли я готувався до удару,
я подумав, що найкраще буде пробити із силою.
Евані. Б'є по центру!
М'яч полетів прямо по центру,
воротар стрибнув убік,
і я забив.
Два голи в Італії, один в Бразилії.
Я був третім.
Тепер пробиває Бранко.
Фінал Чемпіонату світу, 1994 рік, 24 роки без перемоги.
Уся країна дивилася.
Очікування і відповідальність — усе на мені.
Я про індивідуальну гру.
Після всього пережитого.
Життя промайнуло перед очима.
Історія твого життя, усе, що привело до цього моменту.
Сім'я, друзі, вся країна.
Бранко підходить бити.
Він відходить для довгого розбігу.
Я взяв довгий розбіг, щоб він думав, що я битиму сильно.
Я подумав: «Щоб зупинити мій удар, йому доведеться рано смикнутися».
Тож я чекав, поки він вибере бік, щоб ударити.
Це було божевільне рішення.
Але коли я наближався, він…
Я наближався до м'яча,
а він не рухався.
І за два-три кроки він…
Він робить так і відкриває лівий бік.
Бранко б'є!
Бразилія забиває!
Інстинкт підказав мені вибрати бік, і я здивувався.
Якби я не забив,
то жив би на Карибах. Я б ніколи не повернувся до Бразилії.
Уперед, Массаро!
Я знаю Таффарела з початку його кар'єри.
Він сказав мені потім,
що на перших двох пенальті він так хотів відбити м'яч,
що передчасно реагував
і тому зазнавав невдачі.
Але потім подумав: «Треба розслабитися й зосередитися.
Я мушу знати, коли реагувати».
Массаро з м'ячем. Таффарел зосереджений.
Блискучий сейв Таффарела! Уперед, Бразиліє!
Наступним був Дунґа.
Я подумав: «Боже, черга капітана.
Від дубовий».
Уявіть, який тягар був на плечах Дунґи,
коли він ішов до точки.
Він подумки пройшов тисячу кілометрів.
Це тривало вічність.
Уперед, Дунґо. Відходить назад.
Я благав про шанс
переписати свою історію в збірній, стати чемпіоном світу,
увійти в історію своєї країни, принести радість людям
і забити вирішальний пенальті.
Розбігається, сильно б'є. Гол!
Я тренувався. Я мав пробити. Інакше ніяк.
Я маю влучити в кут, куди воротар не дотягнеться.
Дунґа вдарив по центру. Я думав, він битиме в кут.
Я не знав пенальтистів так добре.
Не те, що сьогодні, коли можна вивчити всіх.
Я їх не знав, усе залежало від інтуїції
і удачі.
На жаль, я стрибнув не в той бік.
На тому чемпіонаті ми доповнювали один одного, ми поважали одне одного.
Ми всі хотіли викластися на повну
і зробити внесок у команду.
Баджо підходить бити.
Якщо Таффарел відіб'є, Бразилія здобуде четвертий титул.
Баджо проти Таффарела.
Баджо був спеціалістом із пенальті,
але це був дуже напружений момент для всіх.
Відбий цей пенальті, сучий сину!
І Роберто Баджо,
феноменальний бомбардир, який майже завжди бив низом…
Це показує, який тиск відчуваєш, коли пробиваєш пенальті.
У Бразилії три. В Італії два.
Виходить Баджо.
Пенальті може змінити твоє життя.
Він розбігається, б'є… Усе!
Кінець! Бразилія!
Бразилія стає чотириразовим чемпіоном!
Ми це зробили!
Дякую, Бразиліє! Чотириразові чемпіони!
«Ми чемпіони!»
Це був один із найщасливіших моментів у моєму житті.
Чотириразові чемпіони!
Здійснилася дитяча мрія.
Бразилія — чотириразовий чемпіон світу!
Це донині найщасливіша мить мого життя.
Футбол бразильський!
Це офіційно!
Якби хтось забив переможний гол,
він був би героєм цього Чемпіонату світу.
Те, що ми виграли через промах Баджо,
показало, що четвертий титул належав усій команді —
роботі, єдності, стійкості та людям.
Ми часто вас критикували,
але ви показали внутрішню силу.
Ви гідні своєї посади. Дякую, Паррейро.
Ніхто не вірив у цю команду, але ми це зробили.
Ми вірили.
Сміливість, відданість,
любов до жовтої футболки.
А потім, щоб зробити цю мить ще більш емоційною,
гравці виходять…
із банером на честь Айртона Сенни.
Бразилії дуже потрібен був цей титул.
Там було написано: «Айртоне Сенно,
ми ганяли з тобою».
Айртон Сенна — навіки чемпіон у серцях бразильців.
Гравці віддають шану.
«Сенно, ми ганяли з тобою.
Четвертий титул наш».
Це неймовірно.
Коли ми виграли, то піднялися туди.
Туди.
Ми пішли по кубок, ми святкували.
Дунґа, капітан, усе змінив.
У 1990 році його розривали на шматки.
«Ера Дунґи».
У 1994 році він підняв кубок Чемпіонату світу.
Чемпіоном стаєш не тоді, коли підіймаєш кубок,
а коли тренуєшся, працюєш.
Дунґа! Підіймай кубок.
Ми чемпіони світу.
Чотириразові чемпіони світу!
Я ніколи не думав, що покину Бажі, що на кордоні з Уругваєм,
за 60 км від Уругваю, на півдні Бразилії.
Що покину це маленьке містечко, щоб підкорити світ.
Це неймовірно.
Ромаріо плаче.
Казали, що йому бракує дисципліни, що він несерйозний.
Він довів, що це не так.
Це перемога моїх батьків, батьків тих хлопців.
Перемога того покоління,
яке багато пережило в 1990 році.
Це те, що залишиться назавжди.
Ось чому я тут сьогодні, розмовляю з вами.
Я спускався величезними сходами, тримав кубок.
І сказав усім: «Можете потримати його. Він наш».
Це бачив увесь світ. Я ніколи не забуду ту мить.
Це наш кубок, нашої збірної.
Яка наполегливість. Яка мить.
Яка радість, Бразиліє.
-Вітаю, чемпіони! -Сьогодні буде вечірка.
На нас чекає велика вечірка.
-Ще б пак! -Я чув.
-Вітаю, Мауро! Друже! -Дякую.
Ти молодець, Мауро!
Ми це зробили. Борги сплачено.
Привіт, Лео. Вітаю, друже!
Ти це зробив, малий!
Роналдінью! Тобі лише сімнадцять, а ти вже чемпіон світу!
Марсіо, ти крутий. Ти король.
Ми чотириразові чемпіони! Ми молодці!
Нас хотіли знищити, але Бог справедливий.
-Вітаю, Моро. -Дякую за все, Жоржиньйо.
-Я серйозно. -Круто.
У світі є лише два чотириразові чемпіони: Бразилія та Заґалло!
-Так! -Так!
Дякую!
Чотириразові чемпіони!
Подивіться на четверту зірку!
17 ЛИПНЯ 1994 Р.
«Друзі назавжди».
Це наш девіз дотепер.
Ми в Бразилії, у бразильському авіапросторі.
Відкрили шторки — там два винищувачі.
Два літаки ВПС супроводжували нас.
Потім…
Нас зустрічали, як героїв війни.
Найперше після Чемпіонату світу ми поїхали в Ресіфі,
щоб подякувати його мешканцям,
що підтримали нас.
Бо все почалося тут.
Пілот сказав:
«На вас чекає натовп з мільйона людей унизу».
Коли літак почав знижуватися, і ми це побачили,
я вперше заплакав від щастя.
Коли ми повернулися в Бразилію і побачили, як усі шаленіли…
Я ніколи не забуду ці кадри.
І ніхто, хто був частиною цього, не забуде.
Це було фантастично, феноменально.
Я стояв поруч із президентом, держслужбовцями тощо,
підійшов охоронець,
увесь спітнілий, і сказав:
«Люди ламають паркани аеропорту.
Вони вдираються».
Ми дивилися на будівлі, і всі…
гойдали немовля.
Це було щось неймовірне.
Ті, кому тоді було десять чи 15, казали:
«Уперше бачу, як Бразилія виграла Чемпіонат світу».
Їхні перші слова.
Це так багато значило для тих дітей,
для надії всієї країни.
Коли ми побачили цю радість, ми подумали:
«Ці чотири роки були важкі.
Ми тренувалися, жертвували, було важко, але воно того варте.
Ми приносимо радість. Люди щасливі.
Їм хочеться святкувати. Це те, чого ми хочемо.
Вони не думають, багаті вони чи бідні,
якої вони релігії, який клуб підтримують.
Ні. Ми щасливі. Це об'єднало країну».
Ніхто не здобуде таку важливу перемогу
без сильної команди.
Це колектив, суспільство, група людей, країна.
Приємно пережити це знову.
Ми вийшли на вулицю.
Пам'ятаю хлопчика на дереві, він плакав.
Усі дивилися.
Це була важка мить.
Мить була дуже…
І люди розуміли.
Бразилія!
Це неоціненно.
Я розчулююся, коли згадую про це, бо це було дуже потужно.
Це було щось…
Усі наші зусилля були того варті.
Мене переповнюють емоції.
Чотириразові чемпіони!
20 ЛИПНЯ 1994 Р.
У глибині душі я досі святкую.
Після всього, що сталося,
наша команда просто мала повірити.
Так і було. Ми повірили.
Треба повернути надію. Не лише у футболі, а й у країні.
18 ЛИПНЯ 1994 Р.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин