Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
For lenge, lenge siden,
før du ble født,
til og med før jeg ble født,
ble filmen født.
En av de store gavene den ga oss, kanskje den største gaven, var latter.
I de tidligste dagene hadde man komikonger.
Chaplin, Keaton, Lloyd.
Og gjennom tidene har filmene løftet oss opp
når verden har dratt oss ned.
Film, TV, uansett medium…
Latter har alltid vist seg å være den beste medisin.
Noen har talenter som sprenger skjermens grenser og går ut på scenen.
De skaper karakterer som får oss til å skue innover.
Ok, skal du liksom være bestevennen min?
Og så finnes det noen veldig få som har gjort alt.
Det er godt å være kongen.
Men i kveld, bortenfor latterens ekko,
hedrer vi en mann full av overraskelser,
som brøt barrierer og drev kulturen fremover.
Mine damer og herrer, Eddie Murphy.
Fra Dolby Theatre i Hollywood. Den høyeste æren for en filmkarriere,
AFI Life Achievement Award: A Tribute to Eddie Murphy,
med Kevin Hart, Tracy Morgan, Eva Longoria, Chris Rock,
Da'Vine Joy Randolph, Kenan Thompson,
Stevie Wonder, Robert Townsend, Bill Burr,
Judge Reinhold, Arsenio Hall, Dave Chappelle,
Mike Myers, Martin Lawrence, Spike Lee og mange flere.
Med en spesiell opptreden fra Dreamgirls av Jennifer Hudson.
Mine damer og herrer, Kevin Hart.
Velkommen til den 51. AFI Life Achievement Award.
Dette er en hyllest til Edward Regan Murphy.
Det er hans egentlige navn: Edward Regan Murphy.
Vi bør ta oss tid til å analysere dette.
"Edward" stammer fra det gammelengelske navnet "Edweard",
som betyr "rikdommens beskytter".
Og vi vet at det er sant.
Eddie, vi synes du har gjort en god jobb med rikdom
gjennom din tid i denne karrieren.
Så er det "Regan".
Regan er et irsk navn som stammer fra "Ó Riagáin" og betyr "kongelig barn".
Det er sant. Så vi har en rik konge. Så langt stemmer det, ikke sant?
Og så kommer "Murphy".
Det var her jeg ble forvirret, for jeg sa: "Hvem… pulte hvem?"
Hvem… Hva skjedde for å gi oss Eddie Murphy?
Jeg hadde mange spørsmål, men uansett hvem, hvordan og hva,
forteller det oss alt om Edward Regan Murphy.
Så mye at vi kaller ham Eddie.
Vi kaller ham Eddie fordi han er en kompis. Han er vår venn.
Til og med dere hvite mener det.
Han har gitt oss gaven av latter.
Og det handler ikke bare om latteren, og det skal vi se i kveld.
Dette er en mann som kan alt. Vi snakker om komedie, drama, sang, dans.
Han kan banne som få.
Han kan spille hvilken som helst rolle og spiller gjerne alle roller.
Tenk på Den helskrudde professoren, der han spilte sju karakterer.
Og i kveld spiller han tre.
Han er denne fyren. Se her.
Ja, det stemmer. Ikke sant?
Og denne personen her.
Jepp.
Jepp, jepp, jepp.
Og denne personen også. En til, kjør på.
Det er meg. Ok, vent.
Eddie, jeg må si deg noe.
Jeg vil bruke denne tiden til å si det jeg har sagt i forbifarten gjennom årene.
Du betyr alt for meg i denne bransjen.
Jeg står der jeg står i dag, på grunn av dørene du åpnet for meg.
Du er en bror, en mentor, en inspirasjon.
Faen, du er et idol.
Og jeg er heldig som kan kalle deg en venn.
Jeg er virkelig takknemlig for forholdet vi har.
Det er en ære å være her for å feire deg og for å starte noe som er på overtid:
en kveld i din ære fra AFI og den høyeste æren for en filmkarriere.
Eddie Murphy.
Jeg ble født i Brooklyn i New York, på Kings County Hospital.
Jeg husker sykehuset veldig godt.
I Brooklyn bodde vi rett nedi gata fra Loew's Gates Theatre.
Så vi pleide å gå på kino hele tiden.
Første gang jeg så Apeplaneten, var på Loew's Gates Theatre.
Jeg husker avsløringen av Frihetsgudinnen og lyden av publikum.
Og jeg var…
Så flyttet vi til Long Island. Det føltes som om vi flyttet på landet.
I borgerrettighetsbevegelsen snakket de om hvordan man kommer til fjelltoppen,
og vi følte at vi hadde kommet dit.
"Ja, vi er i det lovede land."
Jeg så mye på TV.
I Dream of Jeannie og Gilligan's Island, Andy Griffith Show.
Jeg så på Andy Griffith i går kveld, og jeg innså noe.
Man ser ingen svarte mennesker der.
Ingen.
Derfor var de så glade og plystret. Ingen svarte i nabolaget.
Jeg ba om en buktalerdukke da jeg var ni år.
Så veldig tidlig malte jeg bilder med ord,
fortalte historier og lagde karakterer og sånt.
Jeg visste at jeg kunne få et rom fullt av folk til å le.
Broren min, Charlie, er den eneste som har slått meg.
Vi kalte det rangering, men det er ikke en konkurranse.
Det er en del av kulturen. Det var veldig stort hos oss.
Da jeg hørte Richard Pryors album, tenkte jeg: "Det er meg.
Jeg skal være sånn. Jeg skal gjøre det han gjør."
Jeg skrev i folks årbøker: "Eddie Murphys fremtidsplaner: komiker.
Nå har du bevis på at du kjente meg." Jeg skrev det i alles årbøker.
Jeg begynte å dra til byen da jeg var 17 år.
Det var i 1979, 78.
Jeg var vanligvis den eneste svarte og den eneste unge.
Du var ute og lekte, og så hørte du…
Iskrem!
Isbilen kommer!
Mamma!
Ta godt imot Tracy Morgan.
Eddie Murphy er et ikon.
Han er en inspirasjon, både for meg og for mange andre.
Så da jeg fant ut
at han og jeg skulle spille i en sketsj sammen
på SNLs 50-årsjubileum, ble jeg umiddelbart begeistret.
Og så fant jeg ut at han skulle spille meg i sketsjen.
Jeg sa: "Hva i…?"
Herregud.
En av de største utøverne noensinne skulle spille meg i sketsjen, med meg.
"Hva om han er morsommere enn meg mens han spiller meg?"
Uten Eddie, ingen Axel Foley.
Ingen Reggie Hammond.
Ingen: "Herkules, Herkules!"
Ingen av dem.
Eddie Murphy forandret filmbransjen
og banet vei for en hel generasjon av skuespillere.
Eddie Murphy har fått verden til å le.
Og akkurat nå trenger verden virkelig, virkelig det.
Jeg er en av de heldige som kan si at Eddie Murphy er vennen min.
Han er min OG. Og jeg tror han er min biologiske far.
Han vet det. Jeg er prikk lik ham.
Til min venn…
Først og fremst elsker jeg deg.
Og på vegne av alle kinogjengere verden over sier jeg: Takk, Eddie Murphy.
Det er Saturday Night Live.
Med Eddie Murphy.
Da jeg fikk muligheten til å prøvespille for Saturday Night Live,
reagerte jeg ikke med iver.
Min første reaksjon var:
"Saturday Night Live? Sketsjer?"
Hvordan har det gått?
Det er ikke lett. Alle sammenligner oss med den gamle besetningen.
Den opprinnelige besetningen sluttet, og publikum sa:
"Faen ta dette programmet, og faen ta dere."
Du går nedover gata, og folk sier: "Du er han fra Saturday Night Live."
"Ja." "Dra til helvete!"
Cleveland-dommer bestemmer at alle basketballag må ha to hvite spillere.
Rettferdig? Urettferdig? Kommenter. Cleveland-elev Raheem Abdul-Mohamed.
- Hva er greia, Raheem? - Yo, baby.
Jeg har gått tredjeåret på Cleveland High i sju år nå.
I Eddies første "Weekend Update" kom han ut til minimal applaus.
Ingen visste hvem han var.
Når vi får til noe bra, må dere alltid ta over.
På 60-tallet brukte vi platåsko. Så begynte dere med platåsko.
På 70-tallet flettet vi håret. Så begynte dere å flette håret.
Nå er det 1980.
Vi er på trygd, og innen slutten av neste år er dere det også.
Da han var ferdig, var det latterbrøl.
Jeg heter Buckwheat. Husker dere meg?
Cassius Clay er en skam for boksing.
Bare bestill min nye bok, Jeg vil være hore.
For en dum neger.
Vi hadde en kassett med det beste av Eddie Murphy fra Saturday Night Live.
Jeg kunne alle sketsjene utenat.
Buckwheat blir drept, James Brown, Celebrity Hot Tub.
Skal jeg gå i boblebadet? Vil jeg svette? Skal jeg gå i boblebadet? Blir jeg våt?
Jeg likte sketsjen hans med Mr. Robinson.
Hei, gutter og jenter.
Jeg er alene i dag, men det betyr ikke at dere kan bli lenge,
for kona mi kommer snart hjem fra jobb.
Kan dere si "megge"?
Det er jeg sikker på. Det er vårt spesielle ord i dag.
Kom og se.
MEGGE
Det var dødsmorsomt.
Ta vel imot Gumby.
Jeg husker Gumby fra da jeg var barn,
men jeg tror ikke jeg skjønte hvorfor det var morsomt.
Det var sånn: "Hva skjer her egentlig?"
Jeg aner ikke hva han skulle være, men jeg likte det.
Jeg er Gumby, for faen. Ikke vær frekk mot meg.
Gjør en innsats før du er frekk.
Det finnes bare én Gumby, ok? Og det er meg, ok?
Jeg er Gumby.
Gumby er basert på en manager jeg hadde som het King Broder.
Han snakket sånn her, og han sa: "Sinatra kastet en salat i fjeset mitt.
Og jeg sa til ham: 'Ikke kast salat på meg. Jeg er King Broder.'"
Jeg er Gumby, for faen. Ikke snakk sånn til meg.
Eddie, jeg ville gjerne vært der i kveld, men livet er litt utfordrende nå.
Men jeg vil si, her og nå,
at det har vært en ære å kunne inspirere deg til å folk til å le.
Det er sannheten. Og én ting til.
Jeg er Gumby, for faen.
Ta vel imot Kenan Thompson.
God kveld.
God kveld, alle sammen. God kveld.
Det er en ære å være her for å feire en mann
som ikke bare endret komedien, men som redefinerte hva den kunne være.
Eddie Murphy, du er ikke bare en legende. Du er malen.
For meg personlig, som drømte om å få folk til å le,
var Eddie ikke bare en innflytelse, men et bevis.
Beviset på at du kan komme inn ung, ta store sjanser,
stole på stemmen din og sette et merke som varer i flere tiår.
Dette er Arsenio Hall.
Denne kvelden er helt sprø.
Men bortsett fra komedien har jeg alltid beundret spekteret ditt.
Du kunne holdt deg til én ting og trivdes der, men det gjorde du ikke.
Du utviklet deg, utfordret deg selv,
du endret til og med latteren din. Hvem gjør det?
Men spøk til side…
Eddie Murphy, takk.
Takk for latteren.
Takk for at du har vist generasjoner av utøvere
hva som er mulig når talent møter fryktløshet.
Vi feirer deg i kveld, men sannheten er at vi har feiret deg lenge.
Takk.
La oss reklamere for Eddie. Han skal lage film med Nick Nolte.
- Han skal til San Francisco. - Ja!
Filmene bare skjedde.
Jeg drømte aldri om det som barn.
48 TIMER
Det var min første film, men jeg improviserte.
Walter Hill sa: "Dette er ikke en komedie, Eddie."
"Hva med dette?" "Ikke en komedie."
Hva slags purk er du?
Vet du hva jeg er? Jeg er ditt verste mareritt.
Jeg er en svart mann med skilt, så jeg kan banke deg når jeg vil.
Barscenen var den eneste gangen jeg hadde en skuespillercoach.
Jeg hadde aldri gjort noe sånt. Jeg liker å improvisere.
Så jeg improviserte og grep tak i noen og rev dem i armene.
Regissøren stoppet.
Fyren sa: "Han kan ikke gjøre det." Jeg sa: "Det er en film."
Det var ekte spenning i rommet.
Det er en ny sheriff i byen.
Og han heter Reggie Hammond. Ta det kuli nå. Bra.
Ingen tenkte at dette skulle bli en klassisk scene da vi filmet den.
Vi var bare glad for å komme gjennom det.
ROLLEBYTTET
Jeg kan se! Jeg har… Jeg har bein!
Jeg vil anmelde ham. Slike folk er en samfunnstrussel.
Jeg tipper han kan drive selskapet vårt like godt som unge Winthorpe.
- Var det noen som ba deg gjøre dette? - Han betalte meg 100 dollar.
Det var Dukes. Det var Dukes.
Du er en død mann, Valentine!
Hva er råvarer?
Råvarer er landbruksprodukter,
som kaffen du drakk til frokost,
hvete, som brukes til å lage brød, svinekjøtt, som brukes til å lage bacon,
som du kanskje finner i en BLT-sandwich.
Det var ikke min idé å se rett i kameraet.
Det var John Landis' idé.
Men her er det interessante med det.
Du får kontakt med publikum når du ser på dem,
for ingen ser på dem.
Når du ser på, ser ingen på deg. "Hei…"
Når Charlie Chaplin dukker opp, er han den første som gjør det.
Det gjorde at han fikk en umiddelbar kontakt med publikum.
Chaplin er den største fordi Chaplin klarte det uten lyd.
Hvordan gikk det i dag?
Hvordan kunne du gjøre dette mot oss etter alt vi har gjort for deg?
Jeg inngikk et veddemål med Louis.
Han veddet på at vi ikke kunne bli rike og gjøre dere fattige.
Han trodde ikke det gikk. Jeg vant.
Jeg tapte.
- Én dollar. - Takk, Louis.
- Etter deg. - Selvfølgelig.
Ta godt imot datteren til Dan Aykroyd, Belle Aykroyd.
Faren min ville være her, planla å være her,
skrev disse kommentarene, men så kom livet i veien.
Så fra ham til deg.
God kveld, min herre.
Vi lagde en klassisk storfilm sammen.
En kritisk og økonomisk suksess.
Rollebyttet er nå blant de beste julefilmene,
for Jesusbarnets skyld.
Det var et solid manus med en flott regissør, John Landis,
pluss dyktige og godt likte skuespillere.
Men Eddie, det var deg.
Det var din kraft, din briljans, ditt talent,
dine ferdigheter og din livlige karisma
som drev filmen inn i de stores rekker.
Du ser bra ut, Billy Ray.
Takk.
God kveld, Hollywood.
Jeg liker Elvis Presley.
Jeg gir ros der det er fortjent.
Da Elvis var ung, var han en tøffing. Elvis var rå.
Han var nådeløs.
Han sang så bra at han fikk være med i filmer uten å kunne spille.
De sa: "La ham synge alle replikkene."
Alt Elvis sa. "Vi må vinne løpet."
Vi må vinne løpet
Jeg var en stor Elvis-fan og prøvde fortsatt å gjøre ting som Elvis.
Skinnjakkene, turnébussene og de skrikende damene.
Man skulle ikke tro det var et komishow.
Jeg ga alt. Jeg gikk inn for det.
Folk elsker sangere.
Jeg etterlignet Stevie Wonder en gang.
Svarte folk klikket i vinkel.
De kom bort til meg:
"Er du den jævelen som etterligner Stevie Wonder?
Det er ikke morsomt, din jævel!"
"Ikke la meg se deg gjøre det igjen. Da kverker jeg deg.
Stevie Wonder er et musikalsk geni."
Ta vel imot Stevie Wonder.
Glad i dere også.
Latter
kan gjøre livet
levelig.
En sans for humor gjør at vi kan sette pris
på at et smil kan være den mest grunnleggende forbindelsen
til vår menneskelighet.
Enten det er det smittsomme smilet, den sprø latteren…
…eller bare hans supertåpelighet.
Eddie og jeg fant hverandre
fordi han etterlignet meg på Saturday Night Live.
Han gjorde narr av en blind mann.
Og han fikk meg og verden til å le.
Og det startet et livslangt vennskap.
Jeg elsker deg for alltid.
Og jeg vil elske deg til regnbuen brenner stjernene ut av himmelen,
til havet dekker hvert fjell.
Jeg vil elske deg i all evighet.
Gud velsigne deg, Eddie.
Ta godt imot Robert Townsend.
Takk.
Året var 1987.
Keenen Ivory Wayans og jeg jobbet med vår første film, Hollywood Shuffle.
Eddie Murphy var den største stjernen i verden.
Alle ville caste en Eddie Murphy-type.
"Kan du gå som Eddie? Snakke som Eddie? Hvordan ser du ut i skinnklær?"
Seriøst?
Så jeg kjøpte en skinnjakke.
Jeg sa til Keenen: "Vi bør ha dette med i filmen."
Keenen sa: "Eddie kjenner oss. Vi kan ikke det."
"Eddie gjør narr av alle. La oss ha det med."
Jeg skrev det inn.
Filmen ble en suksess.
Eddie ringte: "Alle snakker om Hollywood Shuffle. Når kan jeg se den?"
Jeg tenkte: "Å, herregud."
Vi holdt en visning for Eddie. Eddie dukket opp med et følge på 15.
De elsker filmen. De ler.
Så kommer scenen om ham.
Rollebesetteren sier: "Vi ser etter en Eddie Murphy-type."
Og hele rommet er stille.
Keenen bøyer hodet, og jeg tenker: "Å, faen."
Så hører jeg noen i Eddies følge si: "Eddie, de sa navnet ditt.
Hva er dette for noe tull, Eddie?"
Og jeg tenkte: "Herregud."
Rommet er dødt.
Og så begynner Eddie å le.
"Rob! Keenen! Hvorfor gjør dere dette mot meg?"
Og så var alt greit.
Etterpå var Eddie alene i visningsrommet, og jeg gikk bort for å beklage.
Jeg sa: "Hvis du ble fornærmet av scenen, var det Keenen som skrev den."
Nei, jeg sa sannheten.
Han sa: "Rob, det dere gjorde, var genialt.
Jeg skal lage en konsertfilm og leter etter en regissør.
Vil du regissere den?"
"Ja."
"Da er den din, og den skal hete Raw."
Da jeg var 15, gikk jeg på scenen og gjorde alt som Richard Pryor.
Moren min så på sin 15 år gamle sønn si noen vanvittige ting på scenen.
Alt handlet om å drite, for det var alt jeg hadde gjort som 15-åring.
Det hørtes ut som Richard Pryor-vitser.
"Har du noen gang sittet på do, og når du bæsjer,
så spruter vannet opp på rumpa di?
Blir du ikke sint av det?
Jeg hater når dritten kommer halvveis ut av ræva,
og så går den opp igjen.
Ikke sant?
Hvorfor er dritten så ertende? Bare kom deg ut, ikke sant?
Vet du hva som virkelig plager meg? Når du presser lenge.
Og så kommer det ut én liten kule.
En så liten bæsj.
Du vil dytte hodet opp i rumpa di og si: 'Er det alt jeg får, din jævel?'
Jeg blir rasende når rumpa ikke samarbeider
og klemmer dritten i to.
Du blir også dritsur, for da må du tørke deg i ræva i fem timer.
Du må bruke tolv ruller dopapir på den dritten.
Det som gjør meg skikkelig sint, er etterpå.
Etter at du har bæsjet, har du bæsjet nok for hele dagen.
Du er ferdig med å drite og trekker ned, og venter litt, og så kommer en klump opp.
Hva vil den klumpen?"
Ta vel imot Bill Burr.
Hvordan går det? Hvordan står det til?
Jeg er kveldens motsatte mangfoldsansettelse.
Dette er hele mitt Smithsonian-bibliotek med komedie.
Jeg har sett på ham siden dag én.
Eddie, da jeg kjøpte ditt første album, visste jeg ikke hvem du var.
Du hadde en rose bak øret, og jeg hadde hørt på Richard Pryor,
og jeg tenkte: "Her er en svart fyr til. Han må være morsom."
Så jeg kjøpte det,
og jeg ble en fan.
Mange vet ikke dette, men jeg så Eddie på Raw-turneen.
Jeg var bare 18 år gammel, og jeg dro for å se ham.
The Weather Girls varmet opp.
Jeg dro med sjefen min fra lageret, og han tok masse kokain,
og han trodde han skulle få hjerteinfarkt.
Han sa: "Vi må stikke."
Jeg sa: "Vi skal se Eddie, så du må bare holde ut."
Så…
To uker før jeg så Eddie,
så jeg Rodney Dangerfield på samme sted, og det var et helhvitt publikum.
Det syntes jeg ikke var rart, for jeg er dritthvit.
Jeg satt og så på ham, og alt var bra.
Og jeg husker at da Eddie gjorde showet,
la jeg merke til at han fikk alle til å le.
Noen år senere ble jeg komiker, og jeg tenkte: "Jeg skal bli som Eddie.
Jeg skal opptre foran et svart publikum."
Og…
Jeg gikk opp og gjorde greia mi,
og da jeg gikk av scenen, tenkte jeg: "Det gjør jeg aldri igjen."
"Svarte folk er slemme.
De lar deg ikke komme til scenen. De roper allerede.
De skal ha det gøy med eller uten deg." Det var det jeg lærte.
Men…
I den utdannelsen du ga meg, formet du meg som komiker.
Jeg ville få alle til å le. Du har vært en fantastisk inspirasjon.
Jeg ser frem til mer av arbeidet ditt. Jeg elsker deg. Tusen takk.
Det var en ære å jobbe med din bror Charlie. Hvil i fred. Takk.
Det var en veldig sterk rase-reaksjon da jeg kom på banen.
Og annerledes enn Sidney Poitier.
I Natten var het blir han tolerert i den hvite verden.
I Beverly Hills purk kommer jeg til California og tar over.
- Hva er problemet? - Er du vakt?
Da er du problemet. Hent sjefen din, vær så snill. Nå.
Kom deg unna meg.
Jeg er ganske sikker på at du fikk Mikey drept.
Og når jeg finner ut av det, skal jeg banke dritten ut av deg.
Derfor ble den så enorm.
Det var første gang de så en svart mann ta kontroll i den hvite verdenen.
Ikke bare bli tolerert hvis man oppfører seg dannet.
Hvorfor er du så fiendtlig?
- Gå tilbake. - Hva skal du med børsa?
- Gå tilbake. - Du har forandret deg.
Hvis du ikke går tilbake, skyter jeg huet av deg.
Politi. Ikke rør deg.
Ikke rør deg!
Snu deg.
Bra jobba, Rosewood. Du er en skikkelig purk, du.
Ta vel imot Judge Reinhold.
Første gang jeg så Eddie, var på parkeringsplassen
til en strippeklubb i dagslys
på første innspillingsdag av Beverly Hills purk.
Jeg hadde nettopp ankommet i et vrak av en Buick
som så ut som den nettopp hadde kommet tilbake fra verdensrommet.
Den var ikke brent oransje, den var bare brent.
Før jeg går ut, ser jeg en rålekker bil,
en hvit Rolls Corniche kabriolet med rødt skinn, og Eddie kjører.
Impulsen min var å dukke, så han ikke skulle se meg i denne bilen.
Jeg tenkte at det ikke bare var bilen.
Hele fyren var en klassiker. I den alderen.
Det var som om han var fra Hollywood fra en annen tid.
Og han gikk inn på den strippeklubben.
Sammen med Marty Brest og Dan Petrie jr.
definerte vi actionkomedien.
Det gjorde vi virkelig.
Min venn, vi er her for å feire ditt kunstnerskap,
din enorme kreativitet,
og også den store omsorgen du har vist for talentet ditt,
for da de fleste av oss snublet rundt på 80-tallet,
holdt du deg på matta og tok vare på talentet ditt så vi fikk glede av det.
Mark Twain sa at latter er den korteste avstanden mellom to mennesker.
Du har brakt oss nær hverandre. Det er derfor vi er her.
Du er vår Chaplin, og jeg elsker deg. Takk.
Jeg er 21 år gammel og har aldri forlatt Zamunda.
Jeg har ennå ikke opplevd hva verden utenfor har å by på.
- Så du vil så dine kongelige frø? - Nei, det er ikke det…
Du har rett. Kom deg ut, se verden. Kos deg. Oppfyll alle erotiske ønsker.
Om 40 dager kommer du tilbake og gifter deg med Imani.
- Men far… - Det er avgjort.
Ideen begynte på en turnébuss.
Jeg hadde hjertesorg og snakket om hvor vanskelig det er
å møte en jente som liker deg for den du er når du er så kjent.
- Du gjør alt jeg sier? - Ja, Deres Høyhet.
Bjeff som en hund.
Jeg vil ha en kvinne som vekker både intellektet og lysten.
Hvor finner du en slik kvinne?
I Amerika.
God morgen, naboer!
Faen ta deg!
Ja!
Faen ta deg også!
Jeg likte alltid tanken på å gjøre meg om til noen andre.
Peter Sellers gjorde det i Dr. Strangelove.
Og det blåste meg av banen.
Mein Führer, jeg kan gå!
Det aller beste er å gjøre det uten at folk vet at det er meg.
- Unnskyld meg. - Hei, det er Kunta Kinte!
Mange skjønte ikke at jeg var den gamle jøden
med mindre de sjekket rulleteksten.
Sugar Ray Robinson var den beste bokseren noensinne.
Hva med Joe Louis?
Brown Bomber. Han var en fantastisk bokser.
Det har du rett i.
Jeg antar at ingen her har hørt om Cassius Clay.
Cassius Clay var en jævla tøffing.
Jeg kjente Arsenio fra klubbene. Da han kom, sa jeg: "Dette er jobben."
Jeg spurte ham ikke om han kunne spille andre figurer.
Jeg sa bare: "Du skal være frisøren." Vi sminket oss og gjorde det.
Clay er ikke dårlig.
Men jeg sluttet å like Cassius Clay da han skiftet navn til Muhammad Ali.
Vent litt.
En mann har rett til å bytte navn til hva han vil.
Og hvis en mann vil hete Muhammad Ali, så er dette faen meg et fritt land.
Du bør respektere hans ønsker og kalle ham Muhammad Ali.
Mora kalte ham Clay. Jeg kaller ham Clay.
Ta vel imot Arsenio Hall.
Takk.
Helt fra starten
visste Eddie at han ville ha John Landis til å regissere filmen.
Han hadde regissert Eddie i den klassiske Rollebyttet.
Og John var også det perfekte valget for meg.
For jeg hadde bare gjort én annen film på den tiden.
Og Landis regisserte den. Det var klassikeren Galskap på skjermen.
Kusinen min, Acquanetta i Cleveland,
sa at den er på AFIs liste over tidenes 50 beste filmer.
Hun spiste også hasjkaker da hun sa det. Men…
For Galskap på skjermen måtte jeg prøvespille 17 ganger før jeg fikk rollen.
Men når vennen din er Eddie Murphy, og han sier til John Landis
at Arsenio bør få rollen som Semmi, får du rollen som Semmi.
Jeg ble overlykkelig.
Jeg skulle spille tjeneren til prinsen av Zamunda.
Jeg skulle jobbe med vennen min og få betalt.
Det kunne ikke bli bedre. Men så ringer Eddie og sier:
"Jeg vil at du skal spille predikanten."
Jeg sier ja, for faren min var baptistpredikant.
Og så finner jeg ut at Eddie vil at jeg skal spille kvinnen i rødt.
I rulleteksten står hun oppført som "ekstremt stygg jente".
Så sier Eddie at han også vil at jeg skal spille frisøren Morris.
Første gang den store Rick Baker sminket oss,
foreslo Rick at vi skulle ta en runde på Paramount-området
som frisørfigurene og snakke med folk.
Så det gjorde vi.
Og ingen visste at det var oss.
Eddie som frisørfiguren sjekket opp en gammel dame
mens vi gikk rundt på området, og han fikk nummeret hennes.
Ja. Og hun var en gammel, hvit dame.
Hun trodde Clarence var en sjarmerende, svart gamling
og ville ligge med ham.
Det var sprøtt.
Eddie, jeg er her i dag for deg som en venn,
men også som en fan.
Og hvis pastor Brown fra Amerika for mine føtter var her nå,
tror jeg han ville sagt:
Elsker dere ham?
Elsker dere Eddie Murray?
Hører dere meg ikke? Elsker dere Eddie Murray?
Kan dere si "Eddie Murray"?
Si "Eddie Murray".
Vi takker deg for alt du har gitt oss.
Kan jeg få et amen?
Før jeg forlater scenen og flyr tilbake til Jackson Heights,
må jeg si én ting til.
Hvis det er galt å elske og takke Eddie Murray,
vil jeg ikke ha rett.
Spillet er over for i kveld. Jeg tar med denne gutten hjem til moren.
Mora mi er død.
- Faren din, da. - Faren min er også død.
Drepte du ham?
En haug med nye svarte regissører kom på banen.
Robert Townsend, Spike Lee.
Så jeg ville regissere en film. Jeg kunne like gjerne prøve.
Faen heller.
Jeg liker filmen,
men da kritikerne så den, rev de den i filler.
Jeg hadde suksess på alle områder og hadde blitt så populær,
og det var som om de tenkte: "Og nå skal han regissere også?
Ikke faen." Så de hatet den.
Herregud, du er en iskald jævel.
Jeg elsker å se sånt.
Du ser ingenting, din blinde jævel.
Redd Foxx er den morsomste naturlig morsomme personen jeg har møtt.
Nesten som en forbannelse.
Han døde bokstavelig talt. Han døde på settet til en serie jeg produserte.
Han fikk et hjerteinfarkt, og de trodde han tullet. Så morsom var han.
Han holdt på å dø, og folk var sånn…
"Redd!" Han hadde gjort det så mange ganger før.
Så da han fikk infarkt, sa folk: "Du tuller så mye."
Mens jævelen lå der død.
Folk sa: "Hold opp, Redd."
EN VAMPYR I BROOKLYN
Interessant.
Jeg har blitt knivstukket og hengt
og brent.
Til og med strukket på pinebenken. Men aldri skutt.
Det eneste jeg ville endret, er håret mitt.
Det var det som var så frastøtende.
Svarte folk likte det ikke.
Jeg hadde den frisyren, og svarte folk sa:
"Nei, det er for mye. Det er for mye hår. Eddie har ikke sånt hår.
Han skal ikke ha langt hår."
Jeg er romantisk når jeg møter en kvinne, men mister interessen etter sex. Hva så?
Så idet du får orgasme, forsvinner all romantikken ut av deg.
Boomerang er en perfekt film. Sinnssykt morsomme bestevenner.
- Naboen er morsom. Tisha Campbell. - Hei!
Tingene som skjer med kvinnene på jobb.
Voilà.
Da Robin Givens knuste hjertet hans…
La meg se.
Sjekk det ut. Akkurat som Jet Magazine.
Til Halle Berry som kom til… Halle Berry!
Det er en fullpakket film. For ikke å snakke om John Witherspoon.
Pappa, vær så snill.
Da Boomerang kom ut, snakket folk dritt fordi alle skuespillerne var svarte.
"Hvorfor er det ingen hvite i filmen?" Det var sånn.
Med mange filmer forsvinner tåpeligheten med tiden,
og bare arbeidet står igjen, og arbeidet holder seg.
Ta godt imot Eva Longoria.
God kveld. Jeg vet ikke om dere vet dette, men Eddie og jeg var gift…
…i en film.
Og Eddie, hvis du spurte meg, ville jeg sagt "ja" igjen.
Ja, du har fått oss til å le, og verden elsker deg for det,
men AFI hedrer deg i kveld
fordi du er en sterk kraft i å drive kulturen fremover.
Og mens verden lo, lærte den.
Et eksempel er Boomerang.
Ikke siden Cabin in the Sky, en film fra 1943,
med Ethel Waters, Louis Armstrong og Lena Horne,
hadde en film hatt en helsvart rollebesetning.
Det var noen hvite i Boomerang.
Det var en franskmann eller noe, men ingen husker ham.
Det var en film som illustrerte at "å se det er å være det".
Beviset er at Eddie spilte en reklamesjef ved navn Marcus Graham,
og inspirert av filmen
finnes det nå en veldedig organisasjon som heter Marcus Graham Project,
som gir unge, flerkulturelle mennesker mulighet til å bli ledere i markedsføring.
Det er innflytelse.
Takk for at du har banet vei og åpnet dører for så mange artister,
for å gjøre verden mer fargerik
og for at du alltid får oss til å le, spesielt når du flytter kulturen fremover.
Ta vel imot Chris Rock.
Hei.
Hei, hei, hei!
Alle er her, Eddie.
Alle barna dine. Du har 20 barn.
Men du har også komikerbarna dine,
Tracy Morgan, Martin Lawrence, Kevin Hart, Dave Chappelle.
Vi er dine… Vi hadde ikke vært her uten deg.
Folk gir ikke Eddie Murphy nok ære for å ha revolusjonert skuespill.
Vet dere hvordan svarte spilte før Eddie Murphy?
Det var som… Forstår dere?
På film var det veldig: "Jeg er Mr. Tibbs." Eller…
Det var mye overspilling, eller så var det som JJ: "Dynamitt!"
Men Eddie…
I likhet med Brando var du den første svarte mannen som var kul.
Du var bare deg selv. Det var bare deg.
Min favoritthistorie om Eddie Murphy er fra en klubb.
En hvit kvinne går bort til Eddie
og sier: "Herregud, jeg har aldri kysset en svart mann før."
Eddie er der med et svært følge, og han har på seg skinnjakke,
og Prince er der, og Rick er der.
Og kvinnen sier: "Jeg har aldri kysset en svart mann før.
Kan jeg kysse deg?"
Eddie har alle livvaktene sine der,
og Eddie ser på henne og sier: "Du kan ikke begynne på toppen.
Du må kysse en fattig svart mann først."
Jeg elsker deg mer enn du noen gang vil vite, ok?
Gi en applaus for Eddie Murphy.
Unnskyld, jeg må på toalettet.
Beklager. La meg ta den for deg.
Det er fullmåne i kveld.
Jeg tror jeg fant Jimmy Hoffa!
Jeg så på Geraldo Rivera,
og det kom en reklame
med en tykk person som åpnet seg og avslørte en mindre person,
og hele veien til en tynn person.
Der fikk jeg ideen til filmen.
Jeg er tynn!
I Jerry Lewis' originalfilm
er han en svekling, og han blir til en kul fyr.
Men vi gjorde problemet fysisk.
Når han har et fysisk problem, endret det alt.
Du skal spise den, ikke skalpere den.
Alle kaloriene i kyllingen finnes i skinnet og fettet…
Hva snakker du om? Det der har han hørt på den forbanna TV-en.
Hver gang du skrur den på, er det noen som snakker om å gå ned i vekt.
Alle ser anorektiske ut. Jeg vet hva som er sunt.
Den helskrudde professoren er min favorittprestasjon av en komiker.
Det er fantastisk å være sammen med familien og spise et godt måltid.
Mange komikere er gode lyttere.
Du følger med på hvordan verden gir mening for alle andre enn deg,
så du må sette sammen alles stemmer og hva alle gjør og hvordan de spiller.
- Hvem roper på meg? - Jeg ropte på deg hvis navnet ditt er…
Hvis jeg spiller faren, er alle de andre karakterene tennisballer.
Se hva du fikk meg til å gjøre. Faen, jeg gjorde i buksa.
Neste dag spiller jeg moren,
og i øret hører jeg det jeg gjorde dagen før.
Jeg spiller moren og snakker til en ball, men husker hva jeg gjorde dagen før.
Neste dag spiller jeg broren,
og så har jeg moren og faren i øret, og så har jeg alt det.
Det ser sprøtt ut.
Da jeg var ung, hadde jeg alltid samleie hver kveld.
Hvis en hyggelig herre ga meg blomster og godteri og tok meg med på kino
og ga meg en hyggelig kveld,
så tok jeg ham med hjem og ga ham deilig samleie.
Samleie er nydelig, ikke noe å skamme seg over.
- Spesielt for to unge mennesker. - Du er ei hore, mamma.
- Cletus! - Noen ganger har jeg samleie med meg selv.
Samme.
Mamma, da.
Ta vel imot Dave Chappelle.
Greit.
Litt kulturell innsikt.
Dette er sant for meg og sikkert mange andre svarte.
Svarte mennesker engster seg ofte for sine helter.
Vi bekymrer oss for dem fordi så mange av våre helter
blir forfulgt eller skutt.
Da jeg var 14 år, kom Raw ut.
Jeg så den hver dag etter skolen,
som om jeg gikk på kurs,
som om jeg visste at dette var noe viktig i livet mitt.
Gjennom hele livet, Eddie, har jeg fulgt med på deg.
Du var ballen jeg fulgte med på. Du var helten jeg bekymret meg for.
Da du begynte, så det ensomt ut. Du var helt alene.
Det var deg, det var Michael Jackson, det var Rick James, og det var Prince.
Alle sammen…
Alle sammen er døde.
Og på en eller annen måte har du overlevd.
I kveld, da jeg kom inn i teatret, så jeg mange av heltene mine.
Jeg så Martin, Arsenio og Robert Townsend, folk som formet livet mitt.
Jeg så deg, Chris, og tenkte: "Dette er helt sprøtt."
Alt for å hedre
den eneste overlevende fra 80-tallet…
…Eddie Murphy.
Da vi lagde Den helskrudde professoren, og jeg fikk rollen, var jeg livredd.
For meg… Spike Lee er også en helt.
Jeg var livredd for å møte deg. Men jeg visste ikke at det var deg.
Du var kledd som Sherman. "Jeg er nervøs, og det er en tjukkas her."
Så gjorde vi scenen.
Jeg var i sonen.
"Hva må jeg gjøre?" "Bare si tjukkasvitser."
"Dette fikser jeg."
Og jeg begynte å disse Eddie.
Og han var kledd som Sherman. Så kom kameraet langsomt nærmere ham.
Og da du skar den grimasen, sa jeg: "Å nei."
Jeg tenkte at Amerika kom til å hate meg. Men en jobb er en jobb. Jeg fortsatte.
Så tok jeg mot til meg og improviserte.
Jeg så på Jada Pinkett og sa: "Hvem suger på puppene til hvem her?"
Og vann sprutet ut av Eddies nese.
Jeg fikk helten min til å le,
og det fikk meg til å ville gråte.
Jeg må si deg noe.
Nylig gjorde jeg et intervju
der jeg sa at jeg vurderte å gjøre Chappelle's Show igjen.
Jeg sa: "Hvis du hadde spurt for et år siden, hadde jeg sagt nei."
Chappelle's Show var veldig vanskelig å lage,
men det var en flott opplevelse,
blant annet på grunn av broren din, Charlie.
Bill nevnte det,
men Charlie pleide å fortelle oss historier om din vei til berømmelse.
Og jeg vil bare at du skal vite at hver gang han nevnte deg,
sa han hvor stolt han var av deg. "Jeg elsker broren min", sa han.
Og Charlie betydde alt
for alle på settet.
En dag ga Charlie meg manuset til Norbit.
Han sa: "Jeg skal gi manuset til broren min. Du burde gjøre denne filmen."
To dager senere kom han tilbake og sa: "Glem det, han spiller begge rollene."
"Faen", sa jeg.
For et par uker siden, på impuls, tok jeg kontakt med Eddie
og spurte om jeg kunne komme på besøk.
Jeg visste ikke at det var dagen etter 65-årsdagen hans.
Været var nydelig.
Barnebarna hans lekte i bassenget.
De skrek og lo som barn gjør, av ren glede.
Eddie og jeg snakket for første gang om Charlie siden han døde.
Jeg hadde ikke hatt anledning til å snakke om det.
Og midt i samtalen var det Eddie som sa:
"Du burde lage en Chappelle's Show-film eller noe sånt."
Og jeg sa: "Det ville vært tøft uten broren din."
Så Eddie, hvis jeg gjør det,
må du gjøre Charlie-delene. Og så kjører vi på.
Takk for alt.
Denne kvelden er ikke bare en markering
av en profesjonell karriere som har gått utrolig bra.
Dette er en livstidsutmerkelse.
Barnebarna som leker, det at du fortsatt ser ung og vakker ut,
den vakre familien du sitter med…
Du er fortsatt helten jeg vil være.
Tusen takk.
Hvem er du?
Hvem er jeg?
Jeg er vokteren av fortapte sjeler.
Jeg er den mektige, den behagelige,
den uforgjengelige Mushu.
Ganske flott, hva?
Den gang fikk man ikke betalt for dem. Det var bare stas.
Det var stas å være med i en Disney-film. Så gjorde Robin Williams Aladdin.
Hele filmen ble båret av hans stemmeprestasjon.
Og det forandret alt.
- Kan jeg bo hos deg? - Hva?
Kan jeg bo hos deg? Vær så snill.
Selvfølgelig.
- Virkelig? - Nei.
Vær så snill. Du vet ikke hvordan det er å være et utskudd.
Eller kanskje du vet det,
men derfor må vi holde sammen. La meg bli, vær så snill.
Ok, ok.
- Men bare én natt. - Takk.
- Hva gjør du? Nei! - Dette blir gøy.
Vi kan være oppe sent og slarve, og om morgenen lager jeg vafler.
Ta vel imot Mike Myers.
Når American Film Institute
ber deg om å hylle Eddie Murphy,
er svaret selvsagt ja.
Og når de sier at du må ha på Shrek-sminken,
er svaret tydeligvis også ja.
De ville også at jeg skulle nevne følgende fakta om Shrek-filmene.
Jeg syntes ikke det var særlig smakfullt, men de ba meg gjøre det.
Shrek vant den første Oscar-prisen for en animasjonsfilm.
Det er ganske bra.
Shrek er en av de 20 største filmfranchisene noensinne.
Her er en til. Beklager. De ba meg gjøre dette.
Shrek 2 var den mest innbringende filmen i 2004.
Ok, folkens, jeg ville ikke nevne det, men den slo Harry Potter og Spider-Man.
Det er litt skrytete. Beklager.
Det står visst her at
Shrek ikke bare er DreamWorks' mest innbringende animasjonsfilm,
men Jeffrey Katzenberg har sagt at Shrek reddet DreamWorks.
Bare hyggelig, Jeffrey.
Men ingen av Shreks suksess kunne ha skjedd uten Eddie Murphy.
Eddies karakter, Esel, er et mesterverk,
som alle karakterene Eddie har skapt gjennom årene.
Elskelig, morsom, gledelig, sårbar og lojal.
Eddie kombinerer alt dette i en tour de force.
Kort sagt er Eddie en av de største.
Jeg fikk aldri jobbe med Charlie Chaplin, Alec Guinness eller Peter Sellers.
Men det er en ære å si og å kunne fortelle barna mine
at jeg fikk jobbe med Eddie Murphy.
Eddie, gratulerer.
Du er fantastisk. Takk.
Jeg sang før jeg var morsom.
Alle synger sånn:
A, B, C, D, E, F, G
Det er melodien.
H, I, J, K, L, M, N, O, P
Frøken Torresco var frekk nok til å lære oss alfabetet
på piano med en annen melodi.
A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K, L, M, N, O
K, L, M, N, O, P, Q, K, L, M, N, O, P, Q
R, S, T, U, V, W, X, Y og Z
Hvordan våger du?
Den karakteren er flere forskjellige folk.
Han skal være Marvin Gaye og Otis Redding.
Jeg hadde sett stykket på Broadway.
Cleavant Derricks spilte James "Thunder" Early.
Derfor så jeg ham og fikk en idé om hvordan jeg skulle spille.
Prøv den delen.
Du falt rett inn, du, kjære.
Jeg visste du kunne.
Vi elsker deg, Eddie. Gratulerer.
Gi ham en applaus.
Gi meg messingblåserne!
La oss feire den legendariske Eddie Murphy, folkens. Kom igjen.
Dreamettes!
Vi elsker deg, Eddie Murphy. Gratulerer. Du er en legende.
Gi en applaus for Jennifer Hudson.
Rickey Minor, Dreamettes.
- Har du erfaring med spillefilmer? - Ja, ganske mye, faktisk.
Jeg har ganske mye erfaring.
Jeg leier aktivt filmer på Blockbuster,
og jeg går på kino så ofte som mulig,
ukentlig, annenhver uke.
- Mellomukentlig. - Er du villig til å klippe håret?
Ja, men det er vanligvis bedre om noen andre gjør det.
Jeg hadde hørt historier om folk som laget film finansiert på kredittkort.
Det syntes jeg var interessant.
Vi har en scene som jeg synes er en av de morsomste jeg har funnet på,
der Eddie Murphy løper over motorveien, og vi overbeviser ham om at det er trygt.
Vær så god!
Det var kjempebra!
Det var Steve Martin. Jeg var heldig som fikk være med i filmen.
Dolemite er navnet, og å rundjule folk er gavnet.
Historien hans er sprø.
En fyr som ville bli en stor stjerne, men han har bare bittelitt talent.
Han har en stor drøm og bittelitt talent.
Dra i det.
Dra i hva?
- Bare dra i det. - Dra i dette?
Bare dra litt.
Ikke dra for hardt. Ikke riv det av.
- Faen, det er en parykk. - Ja, det stemmer. Det er bare på liksom.
Ta på en kappe og bli en jævla superhelt. Legg igjen den ekte deg og gå på scenen.
Da vi var barn, så vi Rudy Ray Moore-filmene.
Vi vet at filmene er skikkelig lavbudsjett.
Vi vet alt det, men det er så mye som er så jævla morsomt.
Han er taperen som må vinne.
Han er fast bestemt, og han vinner. Han er taperen som vant.
Dere må leve livet dere elsker, og elske livet dere lever.
Fra Atlanterhavet til Stillehavet, vær den beste av hva enn du er.
Sikt mot månen, og hvis du bommer, hold deg fast i en jævla stjerne.
Ta vel imot Da'Vine Joy Randolph.
Jeg møtte Eddie Murphy på settet til Dolemite Is My Name.
Auditionprosessen og forberedelsene var harde,
men Eddie satset på meg.
Å bli anbefalt av noen som Eddie
er som å bli slått til ridder av en konge i denne bransjen.
Og tiden min med Eddie stoppet ikke da produksjonen var over.
Vanligvis er det bare hovedrollene som drar på presseturné,
men Eddie gjorde noe sjeldent og spesielt.
Han sørget for at jeg var med på hvert eneste steg.
Overalt vi dro, ble vi møtt av et hav av fans.
Størrelsen på denne mannens stjernekraft var så stor
at det å være i så nær kontakt med den typen energi overveldet meg.
Men Eddie nølte aldri.
Jeg så ham navigere hver fanmøte, hvert intervju, hvert talkshow
med en utrolig velvillighet og humor, og det vil jeg aldri glemme.
Eddie, jeg håper jeg får lære av deg resten av karrieren min.
Gud velsigne deg, og takk.
Det var en gang en liten gutt som het Henry,
og denne gutten var redd for alt mulig,
bortsett fra marihøner.
- Marihøner? - Marihøner.
Og en dag mens han var ute,
fikk han øye på en marihøne, og han løp etter den.
Manuset fikk meg til å gråte.
Jeg pleier ikke å gråte av manus. Jeg pleier ikke å få tilsendt triste ting.
Han lette overalt, men kunne ikke finne den.
Han lovet henne at han skulle dra. Men kvinnen sa: "Ikke dra. Bli."
Hun sa: "Bli her hos oss.
Vi har ikke mye, men alt vi har, deler vi med deg."
Og ble han?
Ja.
Vet du hvorfor?
Fordi for første gang
følte han seg trygg.
Når metodeskuespillere skal gjøre en scene der de må gråte,
så tenker de på noe trist, og det kunne jeg aldri gjort.
Jeg kunne aldri gjort det.
For meg hører jeg "vær så god" og spiller scenen,
og så er jeg meg selv igjen.
Gi en applaus for Randy Watson.
Er Randy Watson her?
Og bandet hans, Sexual Chocolate!
Enhver dust kan drive en barnehage. Det krever en familie å oppdra barn.
Fra nå av er vi en familie.
Hvis du har familie og kjærlighet,
kan du komme deg gjennom alt.
- Jeg er veldig stolt av deg, Jane. - La oss få deg tilbake, pappa.
Ok, kult. "Pappa". Jeg liker det. Jeg elsker det.
Jeg elsker deg.
Elsker du meg? Jeg trenger et lommetørkle til.
Klump, seks personer.
Ja, og vi er sultne.
Gratulerer med bryllupsdagen.
Takk.
Vi klemte nettopp. Vi klemte, og vi er venner igjen.
- Gi meg en klem. - Vi gjorde det nettopp.
Nei, en stor jævla klem, mann.
Faen, jeg elsker dere.
Ta vel imot Martin Lawrence.
Til min bror Eddie, hva kan jeg si?
Eddie introduserte oss for komedie på rockestjernemåten.
Da jeg kom til California,
fikk jeg æren av å møte idolet mitt, Eddie Murphy.
Jeg gikk bort til vaktene hans og spurte om å få møte ham.
En ung komiker. De sa: "Ja, du kan møte ham."
Og Eddie lente seg over så kult.
"Eddie Murphy, jeg heter Martin Lawrence. Kan jeg ta et bilde med deg, bror?"
Eddie så på meg, så glatt og kul.
Han så meg i øynene og sa: "Nei."
Jeg ble helt knust. Så tok jeg et bilde med Robert Townsend.
Jeg var sånn på bildet.
Hva kan jeg si om Eddie som ikke allerede er sagt,
som vi ikke allerede vet om Eddie?
Jeg elsker deg.
Nå kan jeg ta masse bilder med ham, for vi er slektninger gjennom ekteskap.
Det stemmer.
Jeg elsker deg av hele mitt hjerte.
Du er min bror, min venn, og du er slektningen min, bror.
Elsker deg. Gud velsigne deg.
Ja!
Jeg er veldig velsignet og heldig som har laget filmer så lenge.
Dette er fantastisk. Takk. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg har laget noen gode filmer og føler at jeg har utmerket meg som en utøver.
Herkules, Herkules, Herkules!
Og jeg er fornøyd med det jeg har gjort. Jeg vil sette det opp mot hvem som helst.
De vil le mer av det jeg har gjort. Mine ting vil være de morsomste.
Gumby, Gumby, ro deg ned.
Ikke be meg roe meg ned, husvogn-gutt.
Latter er det beste som finnes.
Å være i denne bransjen, lage filmer, være en kunstner og få folk til å le,
at alle velsignelsene mine kommer fra det…
Det blir ikke bedre.
Ta vel imot Spike Lee.
Eddie Murphy og jeg vokste opp i Bushwick og Fort Greene i Brooklyn.
Men Eddie og jeg gikk forskjellige veier.
Eddie fikk oss til å le og fikk nasjonen vår til å føle seg bedre.
Jeg tok et kamera og fortalte historier om hvordan nasjonen vår kunne bli bedre.
Da jeg fikk e-posten
om at Eddie ville at jeg
skulle være her,
ble jeg forbløffet.
Og jeg fikk datoen.
Men NBA-kampene var ikke satt opp ennå.
Og Knicks vant!
Eddie!
Hvis det hadde vært noen andre,
som moren min ville sagt, ville jeg sittet på første rad
i verdens mest kjente arena, men jeg kom hit for deg.
På hvert steg av reisen har Eddie vært tro mot seg selv.
Eddie har satt familien først.
Og sist, men ikke minst, er han en stor kunstner.
Ikke bare komiker.
Damer og herrer, reis dere og ta imot mottakeren
av American Film Institute Life Achievement Award 2026,
min bror fra Brooklyn, Eddie Murphy.
Takk, Spike Lee.
Sånn.
Ja. Dette har vært… Vær så snill.
Har de alltid vært i denne størrelsen? Det virker som om denne er mindre.
Har de alltid vært så små?
Takk, Spike.
Takk, bror.
Spike er også fra Brooklyn.
Men faktisk… Jeg skal si det, Spike.
Spike ble ikke født i Brooklyn.
Men han har Brooklyn i hjertet.
Da jeg våknet i morges, hadde jeg så mye angst.
Jeg visste ikke hvordan dette ville bli.
Jeg var helt…
Og det er ikke som… Alt er fantastisk.
Og det kunne ikke ha vært…
…på et bedre tidspunkt. De siste månedene har vært…
Det har skjedd så mye i livet mitt.
Jeg fikk nettopp min første sønnesønn,
og jeg fikk nettopp…
…min tredje sønnedatter.
Og ja, jeg fylte nettopp 65.
Det føles som om det regner velsignelser over meg.
Ja, det er mye greier.
Og å få denne prisen og fortsatt se ut som meg selv…
Noen ganger lar de deg vente til du er veldig gammel.
Mel Brooks var 86 da han fikk den.
Og i fjor var Francis Ford Coppola, den store Francis Ford Coppola, også 86.
Jeg er 65.
Den eldste som har fått den, var Lillian Gish.
Hun var 92, ikke sant?
Ja.
Hun var veldig takknemlig da hun fikk prisen. Hun takket.
Hvis jeg måtte vente til jeg var 92,
hadde jeg kommet ut og sagt: "Faen ta alle sammen!"
"Faen ta alle sammen!"
Så ville jeg bæsjet på gulvet.
Og så hadde de begynt å spille musikken de spiller når de vil at du skal stoppe.
Jeg hadde bare fortsatt å drite.
Men vi unngikk det ved at jeg fikk denne prisen i kveld.
Ja.
Jeg ser familien min, alle barna mine og min vakre kone.
Jeg ser alle de forskjellige menneskene jeg har jobbet med.
Det gjør meg følelsesladet.
Og…
Dette er et spesielt øyeblikk.
Og jeg vil takke
AFI og Ted Sarandos…
Ted, for å ha satt sammen dette.
Det er bare…
Jeg skulle ønske dere kunne føle det jeg føler, og se det jeg ser.
Jeg har blitt rørt av dette.
Men ja, jeg vil takke alle for å ha gitt meg denne kvelden
som jeg vil huske for alltid.
Jeg fikk nesten tårer i øynene.
Nesten. Jeg skal gå bak scenen og gråte.
Dette har vært fantastisk. Tusen takk. Jeg elsker det. Takk.
Takk.
Humor er som en ånd.
Det er en følelse jeg får.
Hvis jeg har den følelsen, den bittelille følelsen langt bak…
Det er et nanosekund før vitsen kommer ut.
Du sier det i hodet ditt,
og du får den følelsen, og det har alltid funket.
Du får kontakt med ånden, du påkaller den,
og morsomme ting begynner å skje.
Tekst: Aleksander Kerr