Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Nemůžu nic dělat.
Dnes už volnou loď nemám. Je mi líto.
Všichni víme, jak to dopadne.
Tak přejděme rovnou k radostnému „ano“.
Ona nelže. Ať chcete, nebo ne, užijete si to.
Nepotvrdili jste rezervaci. Zamluvená loď je pryč.
-Jo. Ale máte i jiné lodě. -Kolik si připlatíme?
Zlato, mohl bys Adrienne a Grega odvést?
Jo.
-Pojďte. Běžte si sednout. -Co je?
Omlouvám se za ně.
Poslyšte, slibuju, že se budete náramně bavit.
Ta větší loď je snad volná?
Ráda bych vás viděla na můstku toho krasavce.
Pojď sem, krásko.
Jsi k nakousnutí.
Vidíš to?
Klid. Tohle je Thajsko. Nikomu nevadí projevy náklonnosti.
Jo, chlape. Mrzí mě, že tě tvá láska vykastrovala.
-To je sofistikované slovo, hošíku. -Elita, kámo.
-Z Arizonské univerzity. -Dobrá.
Nekoupíme pivo a nepůjdeme na pláž?
Počkej, Gregu.
Evidentně nevíš o Maxině kouzlu.
Je tak srandovní!
-Dobře, pojďte. K lodi se jde tudy. -Jo.
Maximální účinek!
Max, jsi úžasná.
Dík.
-Super. -Žádná rezervace, záloha, žádný problém.
Víš, že logistiku nesnáším.
Ahoj, hošíku.
Příšerko.
Není tak špatný.
Počkejte!
ĎÁBLOVA TLAMA
To je životní příležitost.
Ale je to skutečná práce?
Jo. Plavky Sabriny Carpenterové.
Její makléř zná tátu z Yale.
Budu spravovat sociální sítě a tak
za dva roky to budu všechno řídit.
Ale líbí se ti ty modely vůbec?
Víš, já se ráda bavím.
Co ty na to?
Je to skvělý.
Celý rok jsme mluvily o New Yorku, to byla dohoda.
A to se teď změnilo. Ty jedeš do LA. Tím se vše mění.
Žiju přítomností.
Využívám příležitosti a ty pojedeš se mnou.
Vzala jsem práci, o niž jsem hodně usilovala.
Nemůžu utéct.
Neutíkáš.
Měníš směr.
S tebou je legrace.
Vždyť…
Co bych dělala?
Kde bych bydlela? V LA nikoho neznám.
Znáš mě, to úplně stačí.
Ty a já, dokud nevyhasnou hvězdy.
Dobrá, nechme New York a LA být. Můžeme si jen zaplavat?
Musím ty amatéry vyškolit ve Flip Cupu. Ale ty běž.
Sama?
Hej, Adrienne, jsi v mém týmu!
-Dobře. -New York je pasé. Věř mi.
Dej si panáka.
Panebože.
Ne! Zabiju tě!
Fajn. Hraj za mě. Musím čůrat.
Dobře.
Panebože.
Jo.
Kdo se směje naposled…
Ne.
Hej, jedeme zpátky.
-Kde je ta druhá holka? -Na záchodě.
-Jo, super! -Jdi do háje, Gregu. Jak…
Hej, vraťte se!
Hej! Já jsem ještě tady! Panebože!
Hej!
-Gregu. -Hej!
Hej!
Lidi, já jsem ještě tady! Panebože!
To snad ne.
Panebože! Nechte mě!
-Jedem! -Bože!
Hele, kde je Sara?
Co?
Kde je sakra Sara?
Hej! Zastavte tu loď!
Zlato, je mi to moc líto. Nevěděli jsme to.
Sakra, kolik jich bylo?
-Všechny. -Jo, to je pro Thajsko typické.
Nechali jste mě tam.
Já nevěděla, že jsi ve vodě ani to, že plujeme.
Já asi jo, ale byla jsem zmatená,
-kapitán se mě zeptal… -Ježíši, Gregu, děkuju.
Přestaň.
Chvilku toho nech.
Ale budeš v pořádku.
Díky Bohu. Jo?
Budeš v pořádku. Postarám se o tebe.
Pojďme. Připozdívá se.
Omlouváme se.
Díky.
Tak do toho.
Dobře.
Bože, jsem tak naštvaná.
Setřu toho chlapa na Yelpu.
Za to nikdo nemohl. Stalo se to.
Ujet někomu je pořádná šílenost,
aby se jen tak stala.
Jde o základní bezpečnost.
Spočítat posádku. To je naprostý základ.
Saro, jestli chceš, řeknu tátovi, aby ho žaloval,
nebo mu alespoň napsal a vyděsil ho.
Nezazlívám mu to.
Dobře. Asi máš pravdu.
Byla to jedna z těch hrůz, kdy se vše podělá.
My jsme se bavili a tys byla někde pryč.
-A byl tam hluk. -Jak jsem říkal, nebyla to ničí vina.
Kromě toho, kdo vymyslel Jägermeistera.
Že jo?
Můžeme hodnotit Jägermeistera?
-Skvělý nápad, zlato. -Dík.
Nevnímala jsem čas.
-Já myslela, že jsi na lodi. -Ale nebyla.
Nemám na starost všechno, každý detail.
Odkdy?
Užijte si večeři.
Chtěl jsem si večeři užít.
Tak zůstaň a užij si ji.
Jo, jako kdyby to šlo.
Vím, nechali jsme tě napospas smrti na širém oceánu,
a máš podlitiny, ale pamatujme, kdo je tu skutečná oběť.
Max.
Od druháku jste nerozlučné.
Možná že malé odloučení mezi LA a New Yorkem
by mohlo být vskutku prospěšné.
LA není tak špatné.
Mám ráda retail parky.
Anebo jeď do New Yorku.
Proraz si vlastní cestu.
-Promiň, že jsem se nestarala. -Přehnala jsem to.
-Promiň. -Ty promiň.
Děkuju.
-Mrzí mě, že jsem musela čůrat. -Mě taky.
Na rovinu, není to poprvé,
co její mrňavý močový měchýř způsobil pohromu.
-Ani nevíš. -Přesně tak.
Greg je v podstatě žlutý labrador.
Nebo zlatý retrívr?
Na Bumbleu měl v náruči oba.
-Já vím. -Jsme rádi, žes ho vzala s sebou.
Jo, jsem s ním spokojená, prozatím.
-Myslíš, že se budou líbat? -Vypadá to tak.
Jdu do první řady.
-Jo běž. Sleduj je. -Běž.
Ten dnešek mě skutečně mrzí.
V pohodě.
-Nic se neděje. -Chci nést zodpovědnost.
Víš, že mám zlozvyk
být razantní.
Nejenom ty.
I já se tento týden chovám divně.
Tvůj táta.
-Jo. -Jo.
Vím, že tu byl jen jednou jako baťůžkář.
Ale pořád mu chci poslat fotku
nebo se ho zeptat na jeho oblíbenou pláž nebo pouliční jídlo.
Jo.
Chci s ním jen mluvit.
Nemusíme jít do jeskyní zítra, jestli je toho teď moc.
Ne. To je to jediné, co vím.
V těch jeskyních moc rád plaval.
Zítra. Ďáblova tlama.
Pro tvého tátu a pro nás pro všechny.
Víš, kdybys nebyla razantní, když zemřel,
pravděpodobně bych odešla ze školy.
Nenechalas mě to vzdát.
Trauma rozpozná trauma. Klub sirotků a tak.
Jo. Tahala jsi mě na ty večírky.
Jo. Pochybné oblečení.
-Proč jsme byly vždy sladěné? -Vždy sladěné.
Jde o to, žes mě zachránila.
Je to tak.
Maxino kouzlo.
-Tak to řekni. -Ne.
-Řekni to. -Jen když mě necháš být.
V žádném případě. Ty a já…
-Dokud nevyhasnou hvězdy. -Ano! Přesně tak.
-Pojďte, na Adama! -Na Adama…
-Jo! -Bože.
-Pojď. -Ne, jsem v pohodě.
-Chci být tady. -Sakra. Promiň.
Víš co? Nevadí. Můžou být sami.
-Necháme… Jamese a Grega… -Ne. Vážně.
…nahé spolu.
-Když chtějí. -Běžte, prosím.
Budu naštvaná, když nepůjdete. Bavte se.
Běžte!
Jo!
Na Adama!
-Rychle. -Pojďte. Pojďte sem!
-Tak dělejte! -Sundejte to!
-Pojďte! -Pojď, zlato!
-Bože. -Pojď.
Pojď sem!
-Co je to? -Co? Co je to?
Něco jsem cítila!
-Panebože! -Co jsi cítila?
Něco jsem viděla! Běžte!
Co…
-Ne! Něco jsem cítila. -Co to bylo? Co?
Tam. Co je to?
To, co se teď vyvalilo na pláž?
-To je kousanec? -Dobře.
Tohle není legrace. Pojďme pryč.
Pojďme zpátky. Auto nás vyzvedne v 9:00 ráno.
-V 8:00, zlato. -Jo. Řekla jsem v 8:00.
Zítra budeme jen ve sladké vodě. Není se čeho bát.
Dobře, pojďte.
Pojď.
To je úžasný!
Super. To je ono?
-Co? -Ďáblova tlama.
Vidíte, jak se ty zuby odrážejí ve vodě?
Zatím ne. A jestli připomíná ty fotky online,
je daleko působivější.
A hodně daleko.
Máme malou svačinu?
Sara má v batůžku určitě proteinovou tyčinku.
To si piš.
Nechoďte si za mnou pro svačinu nebo lékárničku.
A slibuju, Ďáblova tlama bude stát za to čekání.
-A tohle je taky nepromokavé. -Myslíš na všechno.
Za to můžou moji skautští bratři. „Buď připraven.“
Pěkný.
-Nazdar. -Ahoj.
Ahoj!
Tady je.
Já jsem Wat. Budu vaším průvodcem jeskyněmi.
Byl už někdo z vás v jeskyních?
-Ne? -Všichni jsme jeskynní panny a panicové.
Fajn.
A bojí se někdo z vás vody nebo plavání?
Vody se nebojím. Jen toho, co může být v ní.
Nebojte. Voda není nikde hlubší než deset, patnáct metrů.
A můžou v ní být rybky. Jako v Hledá se Nemo.
-To je má srdcovka. -To je má srdcovka.
Jo.
Budu v pohodě. Jen dál plavej.
Plavat budeme později. Teď jdeme do kajaků.
Dobrá.
Bezva. Fajn.
Panebože!
Ty kráso.
Mámě se budou moc líbit.
Gregu, ještě jednou zmíníš mámu…
Jo!
-Moc hezký. -Moc hezký.
Tak to je ono?
Tohle je vchod do jeskyně, ne Ďáblova tlama.
Ta teprv přijde.
Jo.
-Jsi v pořádku? -Jo.
Fajn. Dobře.
Bezva.
-Bezva. -Super.
Když jdeš do jeskyně a nedáš to na TikTok, stalo se to vůbec?
-Stalo se to. -Hele, hezký potápěč, napravo.
-Dobrá otázka. -Možná.
Pokud budete mít jakékoliv potíže, nepanikařte, prosím.
Přijďte za mnou.
-Promiň. -Ne.
Dnes poplaveme
po této zelené trase, jak jsi chtěla, Saro.
Je snadná.
Ale tahle vypadá super.
Můžeme zkusit červenou.
Ne.
Brzký monzun už červenou zaplavil.
Lepší pro potápění.
Já myslela, že monzun začíná až za měsíc.
Teď jsme tu měli příšernou bouři.
Ale teď už je vše krásné, že?
Slyšel jsem, že červená trasa je taky parádní.
-Jo. Osobně jsem pro červenou. -Jistě, zlato.
Já slyšela, že zelená trasa je stejně parádní a trochu snazší.
Ano. Červená trasa je příliš obtížná.
Příliš obtížná? Bože, tak to na ni musíme.
Já jsem Max. Těší mě.
Jsem šéfová zábavy. Tak se bavme, jo?
Jo.
Fajn. To zní dobře.
Poplaveme po červené, jestli souhlasíš, Saro.
Samozřejmě.
-Jo! Sárko. -Jo!
Bacha. Rusovláska na červené trase.
Bude zábava.
Plovací vesta je nepovinná, ale…
-Já si ji vezmu. -Dobře.
Děkuju.
-Prosím. -Dík.
Hele.
To na noze ti udělala ta uřvaná?
Dej vědět, kdyby něco.
Naštvala jsem medúzy.
Já tu prozkoumal všechny jeskyně.
Nejhorší, co jsem viděl, byl vykrmený, deprimovaný sumec.
To nebylo příjemné.
-To je dobré vědět. -Máme štěstí.
Bylo to tu zavřené kvůli silné bouři.
Zítra to tu zavřou před Songkranem.
Thajský Nový rok, že?
Pokud tam dostaneš strach, koukni dolů.
Mrknu na tebe.
Ahoj.
Porovnávali jste si píšťalky?
Tak něco.
-Svatba bude na podzim. -Jo.
-Malá, soukromá, potápěčská. -Super.
Hej, vy dva.
Teď, nebo nikdy.
Dobře. Fajn.
Pojďme.
Jen si vezmu věci.
No tak. Buď jako Greg. Nepřemýšlej o tom.
Jo, já nepřemýšlím!
Nejsou tu medúzy. Fakt.
-Co je? -Co se děje?
Co je?
Jsi v pořádku?
Úhoř.
-Úhoři jsou v oceánu, ne v jeskyni. -Já ho viděla.
Kdeco vypadá jak úhoř.
Gregu, zlato, prosím, ne.
-Víte… -Nemusíš pokračovat.
Nemusíš to doříct.
-Dobře. -Jo.
Není cesty zpět.
Příští jeskyně na červené trase je neobyčejná, to uvidíte.
Ale tiše.
To je Ďáblova tlama.
Ďáblovou tlamou určitě nazýval lakrosový tým Adrienne.
Jen závidíš.
Saro, chci ti jen něco říct.
Než se ponoříš, zhluboka vydechni,
pak se zhluboka nadechni, dobře?
-Ne, dobrý. -Podívej se dolů.
Říkal Wat, že je voda strašidelná?
VCHOD - ČERVENÁ TRASA JESKYNĚ
Tohle je modrý tunel.
Sluneční světlo dopadá na bílý písek, ukazuje cestu domů.
Tunel je východ. Rozumím.
To je nejúžasnější jeskyně.
Promiň.
Zatracená červená trasa.
Tohle je Ďáblova tlama.
Vidíte? Zuby.
Saro, pospěš.
Je to super.
Počkej, Max!
-Saro, jsi v pořádku? -Jo, jsem.
Tohle je Jeskyně koster. Dole jsou skutečné kosti.
Lidské? Zvířecí.
Ano, lidské.
-Wate. -Ano.
Říkal jsi lidské kosti.
Cože? Proč?
Tyto jeskyně jsou velmi staré,
velmi mnoho let.
Kolaps a bum.
Celá vesnice zemřela.
My jsme tu hosty.
Ony jsou pánem.
-Když je nerespektujete… -Jamesi, Jeskyně koster.
-Chápeš, kámo? Jeskyně koster? -Hele.
To není vtip.
Podle mě ano. Co vy?
Dobře!
Pojď, Jamesi.
Lidské kosti.
Jsou tam dole.
-Lidské. -Tam dole.
Saro, pojď rychle sem!
Fotíme se.
-Pojď. -Vyfotím vás.
-Tak. Připraveni? -Fajn.
-Raz, dva, tři. -Dobře.
Bezva. Teď máme Grega navždy na památku.
-Jo. -Fajn.
-Miř nahoru. -Dobře.
Červený diplom.
Pochybuju, že chápe, co znamená „respekt k jeskyni“.
-Gregu! -Měl by víc narovnávat nohy.
-Posviťte. -Aha.
Režisérka Max.
Šéfuje od druháku.
Jak jsme to bez ní přežili?
Hej, co jsem ti říkal?
Tato skála je velmi slabá. Způsobíš kolaps, zemřeme.
Jo. Promiň. Byla to nehoda.
Nechtěl jsem.
-Jdeme. Do další jeskyně. -Dobře.
-No tak, Jamesi. -Co?
-Seřval tě. -Jsi hrozný.
-Štveš mě. -Dobrá.
Ty necháš kamarádku, aby se mnou takhle mluvila?
Jo.
Já tě slyším.
Je to tu super.
Já nevím.
Co je to?
Co? Co se děje?
Co to tak smrdí?
To jsou ryby z oceánu.
Co to sakra je?
Ty ryby jsou mrtvé.
Zlato, zrušíš naše plány na sushi na večer?
Jak se to sem dostalo?
Ta jeskyně ústí do oceánu skrz ten průchod.
JESKYNĚ KOSTER OCEÁN
Ano. Ale otvor je velmi vysoko.
Příliš vysoko.
Bouře sem mohla vehnat vodu z oceánu.
Sladká voda pak zabila všechen mořský život.
Nevrátíme se?
Vezmu vás zpátky jinudy.
Tudy. Do další jeskyně.
Jsi v pořádku?
-Můžeš jít se mnou. -Jsem v pohodě.
Wate, proč ta zvláštní pozornost?
Tvoje kamarádka mi připlatila.
Říkala, že potřebuješ zvláštní péči.
Jsem v pohodě. Výlet jsem si zaplatila, dýška dávám já.
Už žádná zvláštní péče, jo?
-Dobře. Ano. -Děkuju.
-Hnus. -Odporný.
-Fakt hnus. -Jo.
Do háje!
Tohle je super.
Vidíš to světlo?
Co ty podlitiny?
V pohodě.
-Sladká voda moc nepálí. -Fajn.
-Proto jsi na mě nasadila Wata? -Co?
Řekl mi o tvém dýšku.
Udělala jsi humbuk, že jsem se o tebe nestarala.
-Řekla jsem si… -Že ze mě uděláš děcko?
Dej mi svůj nůž.
Budeme bojovat na smrt?
Zkusme splývat?
Max.
Teď je to vyryté do kamene. Zůstaneš se mnou.
Dobře, trapko.
Lesbo!
-Co je? Co? -Měla jsem něco na ploutvi.
Já nic nevidím.
-Nic se neděje. -Jo.
V pohodě. Pojď.
Pojď. Nic se neděje.
Skály jsou ostré. Plavte pomalu.
-Cože? -Ostré skály. Opatrně.
Super.
Je úžasné, jak jsou staré, a přitom tak křehké.
Vápencový závrt.
-Tak ty jeskyně vznikají. -Z vápence.
Uhličitanový sediment.
Budu hádat. Geologie pro atlety?
Však víš, zlato. Měl jsem za jedna.
Mínus.
-Sakra. O jeden jsem se škrábla. -Co se… Ne.
-Já nemůžu. -Pojď.
-Nemůžu to vidět. -Jsi v pořádku?
Pod námi jsou nože.
-Jo. -Jsi v pohodě, bratránku?
Nemůže vystát krev.
-Pamatuješ si tu mantru? -Co má s tou krví?
-Jo. -Nemůže ji vidět.
-„Jsem v bezpečí. Jedinečný.“ -Jo.
-„Jsem sám sebou.“ -Jo.
-Panebože… Ne. -Panebože.
Ale vážně, Gregu, jsi v pořádku?
Je pryč? Ta krev, už to nekrvácí?
Můžete ho uklidnit?
„Jsem v bezpečí. Jedinečný. Jsem…“ co? To je fuk.
V dětství mě brácha napálil.
Fingoval nehodu na kole, s naším sousedem, Tannerem,
kterému bylo asi pět.
-Jako krev použil kečup. -Klasika.
Strašně mě to traumatizovalo.
Teď když vidím krev, tak zpanikařím. A vidím jen mrtvého Tan-Tana.
Obvaz by měl držet. Chceš jít dál?
Ne.
Platí, že když dojde ke zranění, musíme se vrátit. Takže se hned vrátíme.
Počkat.
Adrienne, zlato, nic ti není, viď?
Tvá starost o mě je dojemná.
Poslední jeskyně je něco, o co nemůžeme přijít.
Max, ona krvácí.
Dobrá. Co to udělat takhle?
Vy poplavete zpátky,
já se do té jeskyně rychle podívám,
a pak vás doženu.
-Ty tam poplaveš sama? -Jo.
Wate, je to bezpečné?
Ne, není to bezpečné.
-Wate, to nezvládne, že ne? -Ne. Hej.
-Wate! -Jsem v pohodě.
Pojďme všichni do další.
Za tohle mi dejte pořádné dýško.
-Co říkal? -Tak jo.
Gregu, zlato. Podívej se na mě.
Už tu není krev.
Nic se neděje.
Jsem v bezpečí.
-Jsem jedinečný. -Jsem jedinečný.
Jsem sám sebou.
Tak, kreténi, všichni společně.
-Jsem v bezpečí. Výjimečný. Sám sebou. -Jsem v bezpečí. Výjimečný. Sám sebou.
Doufám, že to bude stát za to.
Ještě nic nevidím.
Zhasněte světla.
Zhasněte.
-No teda. -Co?
No ne.
Co?
Zdá se, že se šéfová zábavy nemýlila.
Občas má pravdu. Je to tak.
Já vás slyším.
Koukejte. Jsem Harry Potter.
Je to vážně působivé, musím říct.
-Jo! -Starám se o tebe. Pořád.
Jo!
Tohle je šílený.
Tak, jdeme dál.
Co? Ne, teprve jsme přišli.
Vyvedu vás delší cestou. Přes další jeskyně.
Můžeme pobýt ještě chvilku?
-Strašně mě bolí noha. -Nekrvácí, že ne?
-Už jen dvě minuty, dobře? -Jo.
Co ta odřenina, Ade? Chceš mou vestu?
-To by bylo bezva. Děkuju. -Není zač.
-To bylo něco. Viděl jsi? -Super.
Teď ty.
-Na. -Pojď. Toč se se mnou.
-To je nádhera. -Super.
Děkuju.
-Co se děje? -Co je?
-Potápěč je zraněný.
-Co? -To nic. Dýchej.
-Dýchej. -Je tam tolik krve.
-Je ti něco? -Krvácí?
-To nic. Nic se neděje. -Podívejte…
-Musíme hned jít. -Neměli bychom mu pomoct?
-Jít ho hledat nebo něco? -Já…
„Šalam.“ Co to znamená?
Co to znamená? Co je to?
Žralok.
Co?
-Co? -Žralok?
-Tady? -Co to říkáš?
-Co? Ne. -Vylezte. Saro?
Řekls „žralok“?
-Cože? -Řekl… Slyšel jsi…
-Řekl „žralok“? -Řekl…
-Ano, řekl „žralok“. -Jen se uklidněte.
Ticho!
Poslouchejte Wata.
Musíme hned jít.
-Dobře. -Dobře?
Jak to, že je ve sladkovodním jeskynním systému žralok?
Někteří mohou žít i ve sladké vodě.
Jak se dostal do jeskyně? Zavolal si Uber?
To teď nemusíme řešit.
-Nevolal jsem dnes mámě. -Pojďte za mnou.
-Jak to víš? -Jsi OK?
-Pojďme s Watem. -Zvládnu to.
-Kamkoliv, kde není krev. -Pojďme.
-Moment. -No tak.
Nechci prchat jeskyněmi, jestli je to nebezpečné.
Jaký je plán?
To je rozumná otázka.
Nikdo z nás by neměl jít do vody bez plánu.
Ten jsem já. Budete v bezpečí. Jdeme.
-Ne, to je špatný nápad. -Nehádejte se.
-Ne! -Max…
-Ne! -Co když…
On ví, kam jde.
-Já s ním nepůjdu. -On ví, kam jde.
-Já do vody nepůjdu. -Pojďte za mnou!
Nikam nejdu!
-Je blbá. -V pořádku?
Proč bychom chodili s ním? Do vody?
-To myslíš vážně? -Pojďte za mnou.
-Počkej. -Pojďte, jestli chcete.
Já nikam nejdu.
Wate?
-Wate? -Nikdo mě neposlouchá!
Nikdo mě neposlouchá!
To nedává smysl.
Wate!
Co se to děje?
Panebože.
Kam se…
Wate.
Je pryč.
Ne. To není možné.
Myslím, že je.
FOSFORESKUJÍCÍ JESKYNĚ
ČERVENÁ TRASA STALAKTITOVÁ JESKYNĚ
Já umřu.
-Já umřu. -Kde je sakra Wat?
Gregu, kámo, musíš přestat vyšilovat.
Max, můžeš ho prosím nechat na pokoji?
-Vážně jsi v pořádku? -Jo, obvaz je asi trochu povolený.
Dobrá, utáhnu ho. Až se dostaneme z této jeskyně, jo?
Nechci, aby se někdo zastavoval.
Dostaneme se odsud. Společně.
Gregu.
-Gregu! -Chceš, aby nás pronásledoval?
Gregu!
Bože, já umřu.
Nemůžu dýchat.
Gregu, kámo.
Nemůžu.
Já nemůžu. Panebože.
Prosím, promiňte, nechte mě být.
-Nechte mě být. -O čem to mluvíš?
Vyvedeš nás odsud jako Aquaman.
Jasona Momou zbožňuju.
To je pravda. Adrienne, můžeme si půjčit tu plovací vestu?
-Jo. -Náš superhrdina musí zpět do akce.
Udělejme to pro Tommyho.
Tannera.
-Jo, Tannera. -Tan-Tana.
Tak jo.
-Tak, kámo, navlékni si to. -Dobře.
Jen klid. Jsem s tebou.
Jdeme.
-Dostaneme tě ven. -Nezavolal jsem mámě.
Nezavolal jsem mámě. Měl jsem zavolat mámě.
Gregu!
Pozor!
Gregu?
Ne!
Gregu?
-Pusť ho! -Bože!
Ne.
Panebože.
-Adrienne. -Musíme jít!
-Nemůžeme ho opustit! -Musíme jít.
-Jdeme! -Nemůžeme ho opustit! Ne!
To ne!
Pojď.
-Lez. Rychle. -Saro, honem. Vytáhni ji.
-Dělej, vytáhni ji. -Rychle.
-Chyť ji. -No tak.
Táhni!
Tak, pojď.
Postrčím tě.
Podívejte, není to tak zlé.
Nic to není.
Nejsou tak hluboké. Jen…
Počkáme, až to přestane krvácet,
-pak ti to obvážeme. -Ne.
Žraloci cítí krev. To nebude fungovat.
Od čeho je tak potlučená?
Od kamenů. Když se ponořila, musel ji vléct.
Tak co budeme dělat?
Obvážeme ji. A pak odsud vypadneme.
Něco vymyslím. Nechte mě přemýšlet.
Zůstaňte tu, nedělejte blbosti.
Co?
Žralok bělavý.
Musí to být on.
Říkal jsem to. Žije ve sladké i slané vodě.
A jsou zatraceně agresivní. Mlátí do své oběti hlavou.
Jdou po vás…
Jak z komiksu.
Chlápek s kloboukem ve tvaru ploutve na…
Na hlavě.
Panebože, Gregu.
Volá mámě každý večer.
Nechápu, jak se to stalo.
Tohle se nemělo stát.
Zřejmě v tom labyrintu uvíznul.
A je teritoriální a…
Je pryč.
Nemůžu uvěřit, že nás Wat opustil.
-Neposlouchali jsme ho. -Jo. Ale vedl nás.
Proto jsme ho měli poslouchat.
Wat je rychlejší než my.
Takže se odsud dostane a pošle pro pomoc.
A my tu musíme zůstat a počkat.
Tak je to správně.
Jako když jsi dítě a ztratíš se, zůstaneš na místě a počkáš a…
Na co se díváš?
Snažím se zjistit, kam odplaval.
Další je ta jeskyně s mrtvými rybami, pak Netopýří…
-Ne. -…a pak už budeme blízko…
Mohl odplavat tudy. Je to jak plástev.
Úzké tunely, třeba za ním žralok nemohl.
Zlato, to je ztráta času.
Jak to myslíš?
Wat pošle pro pomoc. Je to jednoduché.
-Co když to nezvládne? -Někdo pro nás přijde.
Jo. Slibuju.
Ne!
Ne.
-Ne. -Panebože.
Nikdo pro nás nepřijde.
Co mám dělat? Co uděláme?
Zjistíme, kterou z těch dvou cest šel Wat,
a půjdeme tou druhou.
-Ne, to nepůjde. -Je jiná možnost.
-V další jeskyni můžeme do oceánu. -Oceánu?
Ano, viděla jsem průchod, co vede k průlezu,
který vede do moře, podívej.
-Použijeme… Počkej. -Je to nejkratší cesta.
Máme mapu jeskyní.
Nemáme mapu oceánu, jasný? Tak…
Nevíme, kde nás vyplivne, oceán.
Ten žralok tu uvíznul z nějakého důvodu.
-Ne. Adrienne… -Ne.
Jsi zraněná a krvácíš.
-Musíme ti sehnat pomoc. -Ne.
-Zůstaňte. -Nejsem jako ty.
-To je to, co říkám. -Greg je mrtvý!
A vy se jen hádáte, a on je pryč.
Nechci tu umřít sama.
Dobře.
Co když tu všichni počkáme?
Zjistí, že se Wat nevrátil…
Je svátek. Nebudeme tu čekat, když nikdo nepřijde.
Já s ní zůstanu a vy můžete jít.
-Ne, mně se to nelíbí. -Musíme se postavit faktům.
Wat se tím živil, a je mrtvý.
My tři musíme zůstat spolu a sehnat pomoc pro Adrienne.
Nemůžu ji opustit.
Dobrá. Tak mi dej mapu, protože mi s Jamesem půjdeme.
-Taky ji tu nechci nechat. -Jamesi.
Musí být způsob, jak sehnat pomoc,
aniž bychom nechali krvácející kamarádku samotnou.
Tak s ní zůstaňte, ale dejte mi mapu, abych vás zachránila.
-Ne. Max. Prosím. To nemůžu. -Saro.
-Dej mi tu mapu. -Na.
-Ne! -Dej mi ji!
Adrienne!
Vylez z té vody, rychle!
Rychle.
-Vytáhni mě. -Vrať se. Rychle.
Pomoc!
Vytáhni mě!
Adrienne, pospěš si!
-Rychle, pojď'! -Dělej!
-Rychle! -Lez nahoru!
Chyť se!
Vytáhněte mě.
Rychle! Chyť se mě!
-Lez! -No tak!
Panebože!
Uvíznul tu!
-Pokud nemůže plavat, nemůže dýchat. -Neumí plavat pozpátku.
Ade, teď asi můžeme jít, pokud vyrazíme hned.
-Ne. -Jo, Adrienne, pomůžeme ti.
-Dobře, ale musíme hned. -Hej, poslouchej mě!
Celou cestu tě poneseme, ale musíš zpátky do vody.
Pojďte, jdeme. Jako tým.
-Jeden po druhém. -Ne, to je…
Adrienne!
Už jdu.
Blíží se! Nedosáhnu! Adrienne!
Můžeš se chytit? Adrienne!
-Podívej! -Ne.
Plav!
-Rychle! -Adrienne! Chyť se!
-No tak! -Chyť se mě!
Chyť se…
To ne!
Ne. Adrienne!
Panebože!
Pomoc!
To je tak podělané.
-Já nemůžu. -Jak… Byla…
Pryč.
-Ne. -Ještě jsem neviděla nikoho zemřít.
Teď jsem viděla dva.
-Mohli jsme ji zachránit. -Umřela bys taky.
Musíme odsud pryč. Římsa se bortí.
Vstup do oceánu.
Plástvové jeskyně.
Musíme tam, kam za námi snadno nemůže.
Třeba zas uvízne. Třeba zahyne.
Čím užší průchod, tím líp, takže…
Čím dřív vypadneme, tím líp.
Oceán je nejblíž, pryč od žraloka.
Víš, odkud ten žralok připlaval?
Z oceánu, jasný?
Vsadím se, že není jediný.
Tam venku máme asi větší šanci.
-Jestli nás tu napadne. -Tam za námi nemůže.
-To nemůžeš vědět. -Hej.
Uklidněte se, obě.
Půjdeme všichni společně.
Upřímně, myslím, že to, co říká Sara, je hodně rozumné.
Proč jí straníš?
Nikomu nestraním. Chci jen, abychom zůstali spolu.
-Takže se nemůžu postarat o přátele? -To děláš pořád.
-Ne. Já… -Všechno překrucuješ!
Mám toho dost.
Být s tebou je únavné.
Max, já…
Nemyslím to tak. Já…
Dobrá.
Tak vám to oběma hodně usnadním.
Jamesi, ne.
Děláš si srandu?
Nemůžu ji pustit samotnou. Promiň.
Děláš si srandu.
-Max. -Jamesi.
Jdeš se mnou?
Samozřejmě.
Vstup do oceánu je tam.
Nevíme, co je na druhé straně, zkusíme to po tvém.
Dobrá. Děkuju.
Jsme v Jeskyni koster, spojené s plástvovým tunelem.
Dobře.
Tak jo. Jdeme.
Děkuju za důvěru.
Myslím to vážně.
JESKYNĚ KOSTER PLÁSTVOVÉ TUNELY
Podle mapy je tu podvodní vchod.
Fajn, počkejte. Nepanikařte.
Půjdu se podívat.
Přemýšlel jsem o tom.
Nechali jsme ji jít samotnou, oč je to lepší než to, co se stalo tobě?
Protože já jsem neodplavala. Mě jste tam nechali.
Nedělej, že to není i tvůj problém.
-Jak to myslíš? -Nechalas ji šéfovat.
Musíme na dlouho zadržet dech, ale zvládneme to.
„Jsem v bezpečí. Jedinečný…“
Dámy první.
Kam půjdeme odsud?
Podle mapy je tu podvodní vchod.
Ale zjistím to pouze tamtudy.
Tam ten žralok určitě není.
Je to úzké.
Hodně úzké.
-Tak se budeme plazit. -Dobře.
Já tu nechci umřít.
To nikdo z nás, zlato.
Ne, chci říct, že nemůžu umřít
při blbnutí v Thajsku.
To našim nemůžu udělat.
Promarnil jsem život.
Měl jsem brát život vážněji.
Neodkládat dospělost
až do studia práv.
Co když mámě zanechám jen tohle?
Že jsem idiot?
-Nejsi idiot. -Ani náhodou.
Promrhal jsem čas.
Dostaneme se odsud.
Jen musíme jít dál.
Jestli se odsud dostanu, přísahám, že…
To ne!
-Ne. -To ne.
Ne.
Dobře.
Co je to?
Slyšíte to?
Můžete na chvilku zhasnout?
Je to…
Je to denní světlo?
Panebože. Rychle!
Vypadněme odsud! Panebože.
Max!
-Max! -Co mám dělat? Co je to pode mnou?
-Drž se Sary za ruku. -Ne, nemůžu. Pustí mě.
-Přestaň. -Tak jo.
Nehýbej se.
Ne!
Pomoc.
Jamesi, přestaň. Ulomí se to.
-Je pryč. Rychle. -Dělej, vytáhni ji!
-Saro, nedosáhnu na ni. Vytáhni ji! -Já nemůžu.
Vytáhni ji!
-Nemůžu. -Pomozte mi!
Já…
Musím tě pustit.
Ne. Počkej, ne!
Půjdeme s tebou.
-Musíme jít. -Dobrá, počkej.
Podívám se. Dobře? Chviličku.
Tady dole je tunel.
Je v něm vzduchová kapsa, vidím ji.
Ale musíme zadržet dech a plavat do té kapsy.
-Zvládneme to? -Nemáme na vybranou.
Zvládneme to.
Dobře.
To byla dlouhá zádrž.
-Není tu moc vzduchu. -Zkuste moc nemluvit.
Poplavu napřed. Uvidím, kam až to vede.
Max?
Jestli se…
To ani… neříkej.
Ani na to nemysli. Dostaneme se odsud.
Celý tunel má vzduchové kapsy, pukliny ve stropě.
Takže.
Poplaveme od jedné k další.
Buďte jak ten žralok. Nezastavujte se.
Rychle!
-Chybí tu vzduch. -Dál!
Miluju tě.
Nezastavujte se.
Ne!
Saro!
Ne!
-Ne. -Musíme dál.
Ne. Je tam.
-Musíme dál. Musíme. -Ne.
Já nemůžu.
-Ty a já. -Ne!
-Musíme dál. -Já nechci.
Zvládneme to. Raz…
Dva…
Ježíši! Panebože.
-Byl tady. -Co?
Panebože!
Pomoz mi. Ne!
Ne!
Musíme jít.
Dobře.
Tak, vylez z vody.
ŘÍMSOVÁ JESKYNĚ
To je Římsová jeskyně, kde jsme ztratili Adrianne.
To je Ďáblova tlama.
A to je vstup do oceánu.
PLÁSTVOVÉ TUNELY JESKYNĚ KOSTER
Jsme tam, odkud jsme vyšli.
Ne!
Co to děláš?
Beru jen, co potřebujeme.
Obviňuješ mě?
Kvůli Jamesovi?
Ne.
Já ho chtěla zachránit.
Pořád jsem tahala
-a tahala. -Já vím, že ano.
Milovala jsem ho.
Já taky.
Já vím.
.Zkusily jsme to po tvém.
A jsme tam, kde jsme začaly.
Východ je tamhle, Saro.
Zůstaň tady.
-Ne. -Půjdu to obhlédnout.
Ne.
-Co to děláš? -To je modrý tunel. To je východ.
Vrať se!
Stůj. Nechci, aby tě viděl.
Kde je?
Nerozeznám trasu. Je tu moc tma.
Dobře. Rozsviť světlo.
Dobře. Ale jen na chvilku.
Ať nás nevidí, pokud tam ještě je.
Co to děláš?
-Musím vidět na cestu. -Zhasni.
Ani hnout.
Adrienne.
Ne.
Vidíš to místo?
Schováme se zatím mezi stalagmity, aby nás nepronásledoval
-do tunelu. -Ne.
To nemůžeme.
Max, stůj!
-Ale je tak blízko. -Kruci.
Max! Pozor!
Ne! Stůj!
Hej!
Ne!
Tady!
Ne!
Hej! Tady!
Hej! Pojď sem!
-Panebože. -Jsme tak blízko.
Ne.
-Můžeš plavat? -Ne. Jsme v pasti.
To nic. Poplaveme k ústí do oceánu. Když půjdeme hned, stihneme…
JESKYNĚ ĎÁBLOVA TLAMA
VÝHLED NA OCEÁN
Kde je?
Mrtvý, doufám.
Nebudeme se stěhovat do LA, že ne?
Ještě jsme tady.
A až se odsud dostaneme,
budeme si moct dělat, co budeme chtít, a jet, kam budeme chtít.
A budeme mít všechen čas na světě,
abychom se s tímhle naučily žít.
Na terapii.
V New Yorku jsou asi lepší terapeuti.
Dávej pozor, jo?
Dobře.
Kruci.
-Co je? -Dole jsou jen skaliska.
Takže je konec?
Nedá se slézt dolů po laně?
Není dost dlouhé. Je tak…
Panebože.
Ale říkalas, že to bude fungovat.
Klid. Nech mě přemýšlet. Je…
Je odliv, tak počkáme na příliv a pak můžeme…
…za pár hodin vylézt ven.
Dobře.
Půjdu sama a voda bude, doufám, dost hluboká, abych skočila.
Co když ne?
No tak…
Zlámu si nohy a utopím se. A tebe zabije žralok, nevím.
To bude fungovat.
Lepší volbu nemáme.
Saro!
Pošleš pro pomoc, že?
Prošly jsme si peklem, ale já za to nemůžu.
Já za nic nemůžu.
Bože! Nenechávej mě tu!
Co to děláš? To nejsi ty!
Lidé se mění.
Hej.
To nic. Už asi jen hodinu. Co je?
Co?
Umřu tu sama.
Vím to.
Ty a já,
dokud hvězdy nevyhasnou.
Jo?
Ale musíš udělat něco,
co jsme ani jedna z nás ještě nedělaly.
Plavat se zlomenou rukou?
Ne.
Důvěřovat mi.
Slyším vlnobití blíž.
Tak pošleš pro pomoc?
-Jasně. -Počkej.
Celý život jsem si myslela, že já musím být ta silná.
Pro mého tátu, pro přátele.
Že musím nést to břímě.
Tebe jsem neviděla.
To, jak jsi silná.
A moc mě to mrzí.
Moc mě to…
Moc mě to mrzí.
Vrátím se pro tebe.
Počkej! Prosím!
Co je? Co to děláš?
Vrať se na skálu!
Jdu s tebou!
To nemůžeš. Tvoje ruka.
Vrátím se pro tebe.
Zvládnu to, Max.
Prosím, neopouštěj mě.
Vylezeš sem?
Dobře, počkej!
Chyť to lano! Uvaž si ho kolem pasu a utáhni.
Co nejpevněji.
-Dobře. -Můžeme?
-Lez. -Dobře.
Ne!
Kloužou mi nohy!
Dobře.
Zkus to znovu.
Dobře.
Panebože.
Zvládneme to, Saro!
Max.
Respektujte jeskyně.
Tohle je Jeskyně koster.
Jsme tu hosty. Jeskyně jsou pánem.
Saro!
Fotíme se.
Tato skála je velmi slabá. Způsobíš kolaps, zemřeme.
Hej!
Pojď si pro to!
Čas na večeři.
Hej!
No tak!
Vrať se! Ještě jednou!
Překlad titulků: Miroslav Kokinda
Kreativní dohled Kateřina Hámová