Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Vissa är födda vinnare.
Tom Brady,
LeBron James,
Joey Chestnut
och även jag.
Jag heter Dusty Boyd,
men de flesta på denna planet kallar mig Hammaren.
Min pappa gav mig det smeknamnet innan han ens sa mitt riktiga namn.
Så ska det se ut, Hammaren. Ja.
Och han tränade mig som en tennisspelande travhäst.
Kondition, styrketräning, tejpade fast tennisracketar i mina händer.
Min pappa var inte som andra pappor.
Han lärde mig inte läsa. Han lärde mig slå.
Vi närmar oss, Hammaren!
Och det funkade. Jag slog alla USTA:s juniorrekord.
HAMMAREN SVINGAR HÅRT "TENNISENS TUFFING"
Vinster, serveäss, nollresultat. Jag tog hem allihop.
Och världen la märke till mig.
Nej, Dave. Jag slår inte hårt.
Jag slår hårdast.
Och redan innan jag gick ut high school…
- …uppfylldes min och pappas dröm. - Dusty, titta hit!
- Jag blev proffs. - Hitåt! Dusty, titta hit!
Och det, mina vänner, är min otroliga sanna historia.
Är det nån som har några frågor?
- Ja, ska vi nånsin få slå en jävla boll? - Den här lektionen suger.
Det jag menade var om nån hade frågor om det jag just berättade?
Och det var väl glasklart?
Genomskinligt. Och jag har faktiskt en fråga, kungen.
Det var det jag väntade på. Varsågod, PJ.
Varför får jag fortfarande ståpäls varje gång jag hör historien?
- Jag med. - Allvar, jag tror, typ,
- att du är… - Om du är så bra,
varför jobbar du åt din pappa och tränar nioåringar?
Jag tror de här busarna behöver höra Andy Roddick-historien.
- Jaså, tycker du? - Nej, nej, nej.
- Inga fler historier. - Vero Beach Classic.
Herregud.
År 2000. Jag mötte Andy Roddick.
Tekniskt sett var han dragplåstret, men alla var där för att se mig.
Älskar dig, Hammaren!
SPIKAT! HAMMAREN!
Vi hade mötts några gånger som amatörer.
Och varje gång hade jag krossat honom.
- Går inte att säga nåt annat. - Det gör det säkert.
Men det här var första mötet som proffs.
- Och jag var överlägsen. - Ja.
Snyggt, Hammaren.
Det där är min son.
Det var då onde mr Andy började fulspela.
Ja. Han försökte kyla ner mig genom att ta en toapaus.
Jag sprang dit för att konfrontera honom.
Halkade på en blöt fläck.
- Och krossade min handled. - Aj!
Roddick!
Och i och med det, krossade jag min väldigt lovande karriär.
- Vadå? - Självklart hade Andy Fifflaren
gjort golvet halt med nån slags vätska.
Och det innebär att alla Roddicks professionella bedrifter,
som att vinna US Open och giftermålet med supermodellen Brooklyn Decker,
faktiskt är Dustys bedrifter.
- Intressant. Det har jag aldrig tänkt på. - Ursäkta.
- Hur gör det hans bedrifter till dina? - Jag har också svårt att hänga med.
Du kanske behöver ta hänglektioner.
Sjyst diss.
Hursom, jag har pratat färdigt med er. Jag är uttråkad.
Ni kommer inte lära er nåt.
Vill ni slå några tennisbollar?
- Ja. Äntligen. Herregud! Tack. - Ja. Tack.
En sekund.
Det är nåt jag måste göra.
- Hallå! - Förlåt.
- Lite hjälp? - Så gärna.
Här är din pickleboll.
I soporna!
Det här är en tennisklubb, damen.
- Skitstövel! - Jag hörde det där.
Bra. Det ville jag. Det var därför jag sa det så högt.
Okej, pickledamen. Då kör vi.
Peej. Jag har en lek. Du gillar lekar. Du spelar ju pickleball?
- Ser du myntet? - Ja.
Lägg det var som helst på banan och jag får ett försök att träffa det.
Träffar jag, är du portad livet ut.
Missar jag, slipper du medlemsavgift i ett år.
Åh. Blir jag portad?
Det kvittar, jag är inte medlem här. Jag tar bara en lektion.
Då kör vi. Jag ska bättra oddsen.
Om jag missar,
slänger jag in de här.
Dusty, nej. Inte din Buick LeSabre -99?
Jo. Jag satsar min Buick LeSabre -99 med mindre än 3 000 mil på mätaren.
Nu blev det svårt.
Jag vill inte prata mer med dig, men jag vill se om du träffar.
Vad ska jag göra? Okej.
Vi kör.
Var som helst?
Var du vill.
Jag lägger det här.
Klurigt. I hörnet.
Ja!
Försvinn! Försvinn! Försvinn!
Jösses.
Stick härifrån, din pickleröv.
Innan du går.
Le, du är portad.
Vem bryr sig. Jösses.
Ja
Kan du läsa vad det står på min namnskylt, Dusty?
Så klart, pappa.
Det står: "Chuck Boyd. Chef för tennisverksamheten."
Det var som fan.
- Låter som en rätt viktig snubbe, va? - Ja.
Inte nån som vill se sin son slafsigt klädd, komma försent,
- porta folk från klubben. - Visst.
Sanningen är att det inte bara är du.
Hela klubben är på väg åt fel håll och jag tänker styra upp det.
Ikväll ska jag ha middag för ledningen och för dig.
Ledningen och jag kommer.
Det kan du ge dig fan på. Och du ska inte skämma ut mig.
Du ska komma i tid, inte ha på dig nåt dumt svettband
och du ska ta med dig en gäst för att visa alla
att jag inte uppfostrat nån hopplös loser.
Ja, sir.
Ledig ikväll, mannen?
Låt mig tänka på saken.
Inte han!
Ta med tjejen du dejtar. Du vet, den söta.
Dessvärre har Marisa och jag… Vi har gjort slut.
Gå då dit och be om ursäkt och få tillbaka henne.
- Det är komplicerat. - Gå.
Okej. Det känns som om vi bara pratat om mig.
Hur mår du?
Jag ska bege mig. Göra det du bad mig göra.
Kom igen. Det här klarar du.
Nämen, nämen, nämen.
Kolla vem som kommer krypande, precis som jag visste.
- Nix. Ändrat mig. Det blir inget av. - Vänta!
- Det går inte, Marisa. - Jodå.
- Det går faktiskt inte. - Kom tillbaka.
Vad vill du?
- Jag behöver en tjänst. - Okej.
Låtsas att vi är ett par igen för en kväll ock kom på middag hos min pappa.
Herregud!
Ni pojkar älskar era små lekar, va?
Först är jag den värsta personen nånsin. Du vill aldrig träffa mig igen.
Jag tror att du kallade mig "otrogen".
Det gjorde jag, Marisa, för du var otrogen mot mig.
Dusty?
- Vad? - Bara en gång.
Åtta gånger.
Ja, men bara med en kille.
Det var nio killar!
Herregud.
Är du Rain Man, eller? Du minns allt.
Snälla, Marisa, kan du göra mig den här tjänsten?
- Snälla. - Okej, visst.
Tack.
Så sant.
Har ni läst nåt av författaren Malcolm Gladwell?
Han skrev att The Beatles var bra för att de repeterade.
Det knockade mig verkligen.
Nej, jag tänker på det konstant.
- Jaså? - Ja. På allvar.
- Pappa, titta vem jag tog med mig. - Marisa.
Hoppas vi inte är sena, Chuck. Vi försökte göra ett barnbarn åt dig.
Du är faktiskt inte sen för en gångs skull, din rackare.
Jag är en rackare.
- Jag älskar hur sex känns… - Ja.
…med min flickvän.
Bra där.
- Slå er ner, allihop. - Slå er ner.
- Tack för inbjudan, sir. - Ja.
Tennis.
Elegans.
Estetisk perfektion.
Men tennis är inte bara en sport.
Hon är ett levande djur som andas
och hon behöver vårt beskydd.
En epidemi sveper över vår en gång stora nation.
Och dess namn är…
…pickleball.
- Sportens nya coronavirus. - Ja.
Vi gav clownerna Mountain Crests sämsta bana
som nån slags handsprit/ansiktsmasks-deal.
Och nu vill picklespelarna ha fler banor.
Jag kan inte hindra expansionsröstningen så länge till.
Förlorar vi, kanske utbredningen aldrig tar slut.
Vår klubb är en av de sista högborgarna.
Vårt ansvar är att bli det vaccin
som möjliggör att vi en dag kan sluta prata om dem.
Även om de fortfarande existerar i liknande antal.
- Slut. - Nåväl…
- Wow. - Bravo, pappa.
Metaforen höll hela jäkla vägen, Chuck.
Men, Chuck, om de här clownerna har numerärt övertag, vad kan vi då göra?
Det ska jag berätta, Gary. Vi kan duellera.
- Duell med pistoler? - Dessvärre inte.
Med tennisracketar.
Jag upptäckte nåt i klubbstadgarna.
Vi kan åsidosätta röstningen med en duellmatch.
Båda sidor väljer en kämpe och sen avgör vi saken på tennisbanan.
- Vilken kul regel. - Toppen.
Jösses, vad… Vad brukade de duellera över?
- Sånt här, förordningar och grejer. - Vad för grejer?
Bara grejer.
Vad som är tillåtet eller ej, vilka som får vara med i klubben, etc.
- Vilka fick inte gå med förr? - Jag vet inte, Kris.
Det är en gammal klubb. Jag har ingen lista.
Den regeln är en bra regel. Den hjälper oss nu.
Okej? Det är en bra regel.
- Bara lägg ner. - Vad… Vilka kunde inte…
Jag vet. Men med pappa…lägg ner. Nu äter vi.
- Då så. - Toppen.
Nu tar vi och snackar strategi.
Picklespelarna lär sätta in Skip i duellen.
- Gud. - Han brukade vara
en jävligt bra tennisspelare innan han bytte sida.
Så vem ställer vi emot honom?
I helgen är det klubbturnering. Ska vi snoka lite?
Ja, och den som vinner borde nog bli vår spelare.
Vadå, är det ett skämt?
Jättekul.
Klart jag gör det. Jag spelar.
Det lär inte bli du.
Klart att det blir jag. Vem annars?
Gary. Talar du om för min pappa att jag är klubbens bästa spelare?
Jag måste kila in i köket och titta till min fruktpaj.
- Din fruktpaj? - Jag hade i likör, så…
Det är inget personligt. Vi kan bara inte lita på dig.
Till och med Gene vet det.
- Jag? - Gene, säg åt honom.
Vad… Vad sa du, Gary?
- Han sa inget. - Gary behöver nog hjälp med fruktpajen.
- Varför diskutera det ens? - Kommer, Gary.
- Jag spelade i proffstouren. - Och vad fick du ut av det?
Berättelser om att du blev nertrampad av spelare som faktiskt levererade.
Jösses, det måste vara en helvetes stor fruktpaj.
- Man kan aldrig få för mycket hjälp. - Du är ingen vinnare.
Kom, älskling. Dags att ge fruktpajen mun-mot-mun.
Pappa, får jag prata med dig?
Jag ser ingen fruktpaj.
Det här är löjligt. Du vet att jag är den bästa spelaren.
Bevisa det. Vinn klubbturneringen.
Jag har inte varit med i dem sen jag var barn.
Bara tandläkare spelar i den.
Då blir det en lätt match. Vinn turneringen så väljer jag dig.
Låter det rättvist?
Ja, det är rättvist.
KLUBBTURNERING IDAG!
Hur känner du dig, kungen?
Ringaktad.
Jag kommer snart.
När Hammaren blir förbannad, är alla spikar.
Du krossar de här gamlingarna, Dusty.
- Jäklar! - Ja, kungen!
Fan, fan, fan.
Ja. Ja.
Ja!
Då är det matchboll. Var vill ni ha den?
Välj du, Neil. Det är din begravning. Var vill du ha den?
Få det bara överstökat.
Just det, subbor. Kungen är fortfarande kung.
Neil, stanna där. Du ser dödstrött ut. Jag kommer till dig.
- Tack så mycket. - Kolla in det här.
Min handled!
Det verkar som om du inte riktigt tog dig över nätet.
Skadat handleden igen?
Jag väljer Neil till duellen.
Tack, Chuck.
Du sa att om jag vann…
Och jag sa att du är opålitlig.
Och du gav mig än en gång rätt.
Lägg av.
Bra match, skitstövel.
Är du sexuellt aktiv, Dusty?
Ja, men jag… Jag kom mest för handleden.
Visst, visst, handleden. Du tycks ha irriterat en gammal båtbensskada
när du försökte hoppa över nätet för att imponera på din vän PJ.
- Stämde det? - Står det i min journal?
Nej, din pappa sa det. Vi pratar ofta. Det här är faktiskt inte ens din journal.
- Men… - Låt mig kika.
Jag måste tillbaka till banan och visa pappa att han kan räkna med mig.
- Hur känns det här? - Det gör ont.
Det är inte brutet, men det är väldigt inflammerat.
Det finns en sport som är snällare mot dina leder
och kan hjälpa dig med rörligheten när du läker.
Som kan hjälpa mig tillbaka till tennisen?
- Ja. - Vad heter den?
- Pickleball. - Nu vill jag klappa till dig.
Okej. Hör på. Jag skadade axeln i fjol.
- Den sporten räddade mitt liv. - På allvar?
- Vad hände med din axel? - Bitskada.
- Ett djur? - Nej, en människa.
Jag vet att pickleball är lite töntigt,
men det är din snabbaste väg tillbaka till tennis. Och det är jättekul.
Ge det en chans. En match.
- Se om du gillar det. - Aldrig.
Men du kanske kan, jag vet inte, fixa fram nåt mot smärtan.
Jag är inte en sån läkare, Dusty.
Men såhär ska jag göra.
Jag spjälar den och sen skriver jag ut nåt åt dig, okej?
- Mannen. Tack. - Ja.
Men gör mig en tjänst.
Ta det lugnt, okej?
- Tack. - Okej. Bra.
Och det är inte bara tennisen du måste lägga ner.
Inga handledsrörelser av nåt slag.
- Uppfattat. - Okej.
- Skaka inga läskburkar, okej? - Visst.
- Krita inga biljardköer, okej? - Okej.
Inte spela skinnflöjt. Okej?
- Snackar du om att runka? - Jag tror det. Eller?
- Bra där. - Okej?
Hur många gånger i veckan ungefär?
Många, alltså. Det här kanske är tur i oturen.
Du behöver dejta riktiga kvinnor.
Och i din situation är det ingen skam att betala för det.
Jag tror jag klarar mig.
Det finns en webbsajt som heter kletig-honung.com.
Den låter en kontakta snygga singlar i ens område, utan krav.
Hjälper det mig med tennisen?
Din handled klarar inte mycket mer.
- Kan jag inte bara köra med vänstern? - Vill du…
Wow. Köra vänstern. Intressant.
Då är det nästan som om… det är en annan person.
Okej. Jag ska nog gå. Tack ska du ha.
- Jag uppskattar det. - Hälsa din pappa.
Okej.
- Kletig-honung.com. - Jag hörde. Hejdå.
Är det här ett skämt? Jag kan inte ge dig det här.
Varför inte?
Skrev du ett recept på pickleball?
Jag tyckte att det var lite sött.
Du gick väl inte till apoteket med det?
Nej. Självklart inte. Jag är ingen idiot.
APOTEK
Och hur går det med den kletiga honungen?
Om du använder min kod får vi tio kletpoäng.
EKOLOGISKA ÄRTOR
Okej.
Vi kör privat surf.
PICKLEBALLBANA NÄRA MIG
Okej.
PICKELMIXTURNERING
Picklemix?
ANORDNAS AV GAIL WRIGHT
Inte coolt.
ANMÄL DIG HÄR!
Anmälan.
Mannen!
Slå. Jag tar den.
Åh, nej.
En ny kille.
Picklefärsking.
Slösa ingen tid. Jag hatar när folk är sena.
Om ni ska spela, spela. Om ni inte vill, anmäl er inte.
Kolla vem som behagade komma.
Du, grabben. Vart tror du att du ska? Du är den nya spelaren, va?
- Det har blivit ett litet missförstånd. - Är du Dustin Boyd?
Ja. Det…är jag. Men jag anmälde mig inte…
Du är vår fjärde spelare. Kom in. Låt oss bli picklepolare.
Jag är anmäld, men inte till det här. En teknisk…
Sluta snacka skit.
Du trodde inte du skulle spela med gamla tanter,
så du försöker smita.
Men utan dig är vi en kort.
Och jag kom för att svettas.
Så jag spelar med Judy, du med Candace. Sätt fart.
Hej, jag heter Candace.
Var det en Buick LeSabre -99 du kom hit i?
- Jag har alltid velat ha en sån. - Ja, det är det. Och under 3 000 mil.
- Jag är ledsen för hela, du vet… - Att jag portades?
Ja, förlåt för det.
Det är glömt. Du kan gottgöra mig på banan.
- Det fixar jag. - Är ni redo?
Ge oss en sekund.
Jag antar att det är första gången du spelar.
Det kommer nog gå bra.
Jag är före detta tennisproffs, pickleball är ingen stor grej.
Det är inte tennis.
Det är pickleball. Mycket värre.
Okej, okej. Det ljusblå området är icke-volley-zonen, eller köket.
Den linjen får man inte korsa förrän nån träffar…
Okej. Jag ger lektioner. Jag tar dem inte.
Jag såg lektionen du gav. Vi borde gå igenom det här.
Jag hatar att förlora.
Då har vi nåt gemensamt. Det gör jag också.
- Okej. - Jag är varm. Nu kör vi.
- Kom igen. - Då kör vi.
Kom igen.
- Du vet att vi kör underhandsserv? - Vad sa du?
- Bara underhandsslag. - Det vet jag väl.
- Okej. - Jag värmer upp armen.
Tänkte väl att du visste.
Kom igen.
Men, snälla.
Er serve. Fast ni måste serva underhand.
0-0-1.
Lugn, tigern. Du behöver inte slå så hårt.
Det måste jag faktiskt, damen.
- Är det Daffy Anka? - Nej, det är en hammare.
För jag är kraftfull.
- Okej. - 1-0-1.
Ta den. Snyggt.
- Snyggt. - Pang!
Min. Min!
Åh, ja!
Några skämt om det, damer?
Ja, faktiskt.
Din fot var i köket.
Faktum är att hela din kropp var i köket.
Deras poäng.
Ofta säger vi nåt i stil med:
"Du, kocken, hämta snacks medan du är där inne." Eller…
Diska när du ändå är där, subba.
Diska när du ändå är där,
- subba. - Där, subba.
- Diska när du ändå är där. - Gail säger oftast så.
Ibland brukar jag säga: "Var är smörkniven?"
För ibland går man in i köket och tar lite smör,
och en muffins,
och sen sätter man sig i soffan och kollar på ens favoritserie,
och så tittar man ner och ser att man har en muffins och lite smör…
Okej, jag fattar. Det räcker.
Subba, börja diska.
Sluta kalla mig subba.
- Håll dig borta från köket. - Ja, ja!
- Nätboll! - Lägg av!
Du behöver inte slå så hårt.
För i helskotta!
Du blir bättre, Dusty!
Fattar han inte?
- Skitsnack. - Du kommer ha hål på nätet!
På det, på det.
På det, på det, på det.
Oj! Den gick långt. Bra slag!
Vilket bra slag.
Hur tänkte du nu? Frivarv!
Den var inne. Den var inne.
Den var ute!
Den var inte ute. Den var inne!
Den träffade linjen! Den var inne!
Är du blind? Den var klart inne!
Men den var ute.
Jag kommer döda den här kvinnan!
- Kom igen, serva. - Vänta lite.
- Vadå? Jag är okej. - Lugna dig lite. Två sekunder.
- Lugna dig själv. - Då spelar du bättre.
Ja!
Sug på den, damen!
Sluta slå så hårt. Kom igen, det är matchboll.
Jag vet. Jag vet. Jag fixar det.
- Vi behöver den här. - Det löser sig.
- Det här kan inte vara sant. - Matchboll.
Det här är chockerande.
Jag är så mycket bättre än dem.
Ta den.
Snyggt.
- Jag tar den. - Backa!
Dink!
- Ja! Ja! - Kallade du mig dink, Gail?
Kallade du mig dink?
Om nån är en dink så är det fan du, Gail!
Matchen vunnen, grabben!
Du har dink skrivet över hela fejset. Jag är ingen dink!
- Dusty. - Vadå? Hon kallade mig dink!
Visst. Det förbaskade slaget heter dink.
- Jag vet! Hon kallade mig dink… - Hon sa inte till dig!
- Hon kallade mig dink! - Hon pratade om slaget!
Jag vet, för slaget heter dink. Det är ju det jag säger!
Lugna ner dig!
- Alla tror att du tappat det! - Lugna dig du.
- Ingen tror att jag tappat det. - Du är en dålig förlorare!
- Tror nån att jag tappat det? - Du är en dålig förlorare!
- Alla… - Alla säger nej!
Jag hatar den här dumma sporten!
Jag drar!
- Du, grabben! - Vad?
Vill du ha revansch?
Ja, det skulle jag uppskatta.
Förlorarna bjuder på lunch!
Gracias.
När jag vaknade i morse,
hade jag ingen aning om att Harry Styles skulle bjuda på tacos.
- Harry Styles. - Jag vet inte.
Jag tycker han har en Chalamet-vibb.
- Händer det dig ofta? - Att jag jämförs med Timothée Chalamet?
Nej, aldrig nånsin.
Hur känner ni varandra? Vad är det för vängrupp?
Jag brukade vara Gails assistent.
Hon var toppadvokat fram till "incidenten".
Det var ett missförstånd.
Hon slog en polis.
Jag visste inte att han var polis.
- Han hade uniform. - Vems sida är du på egentligen?
Polisens, och det sa jag på rättegången.
Jobbar du också med dem?
Jag är nykomlingen. Bara en picklepolare.
Det här är en av 10 000 hobbies hon började med
efter att hon skilde sig och blev galen.
- Jag blev inte galen! - Det blev du visst.
Jag upplevde de klassiska stadierna av ett uppbrott
som alla kvinnor upplever vid nån tid i livet.
Hon köpte en stor, fet orm.
Köpte du en stor, fet orm?
Jag trodde att jag kunde bli en av dem
man ser med en stor orm runt halsen i matvaruaffären.
Och hur gick det?
Inte bra. Inte alls bra.
Det kan jag tänka mig.
- Vad? - Okej.
Vet ni vad? Det här var så skumt,
- men jag… Jag hade trevligt. - Och kul.
Tack för matchen, men jag måste dra.
- Det uppskattades. - Vänta.
Kan du skjutsa hem mig?
- Kan inte dina vänner göra det? - Inte jag, jag gick hit.
Jag tog scootern.
Försten till Buicken.
Okej.
Men det här måste vi göra om.
Och med "det här" menar jag att du förlorar och bjuder på tacos.
Kolla minen!
Tack!
Du borde spela igen.
Du kan bli en bra picklespelare.
En bra picklespelare? Jag avstår.
Varför? Bara för att namnet suger och att det ser lite töntigt ut
och att de som spelar är i dålig form och aldrig utövat nån sport förr?
Ja, av precis de skälen.
Men just därför kan vi dominera, Dusty.
Det skulle bli ett sånt blodbad.
Det är inte min grej. Det är lite väl fånigt för mig.
Okej, uppfattat.
Wow. Jag förstår inte hur du kunde riskera en sån här maskin.
- Okej. Okej. - Hon är en skönhet.
- Har cigarettändare… - Okej.
- …kassettspelare, manuell sätesspak. - Ja.
Wow!
- Här bor jag. - Här?
- Japp. - Då så.
Hursom, tack för skjutsen.
Du, ge mig din mobil.
Varför?
Bara ge hit.
Vad gör du?
Nu har du mitt nummer till när du ändrar dig
och vill spela pickleball med mig.
- Återigen, tack. - Så lite.
Kom ihåg, Dusty, vi skulle dominera.
Blodbad!
Varför körde vi 45 minuter till en sportaffär?
- Det här finns i klubbens proffsbutik. - Bättre utbud.
Och det känns som om vi inte har tillräckligt med kvalitetstid.
Ja, jag har tänkt samma sak.
Här är det.
Kolla in. Pickleball.
Så fånigt.
Du, tänk om jag skulle köpa en
för att driva med försäljaren eller nåt liknande.
Vad skulle man ens skratta åt?
- Tänk dig det här. - Ja.
- Det är jag, men jag köper… - Ja.
Bra, de har såna.
Okej, den här racketen, men helt gravallvarlig.
Okej, nu fattar jag. Som nån slags alternativ komedi…
- Ja. Gå till disken… - …som Andy Kaufman.
Men jag tänker köpa den och ta hem den.
Ge mig en sekund för att räkna ut vad som är roligast.
- Ja. Okej. - Det är Andy. Andy!
- Det här blir roligast. Totalt blir det… - Dusty, titta.
Det är satans Roddick.
Andy!
- Hej, Andy. - Hur är det? Kul att träffas.
Vet du vad vi borde göra, som skämt?
Vi borde kravla ut härifrån och smita ut bakvägen.
Slutskämtat, Dusty.
- Kolla vad kaxig han är. - Ja.
- Vi måste jäklas med honom. - Gärna det.
Gärna, men vi har slösat så mycket tid på ditt dumma skämt
att vi måste tillbaka till jobbet.
Du måste! Du är här och gör banbrytande gerillakomedi.
Och han tvingas signera nån bok som en loser.
Inte nån bok, hans bok. Han skrev den. Det är inte…
- Det borde vara din bok. - Jag håller med.
Det är dina historier. Du vann Open.
Andas in. Bli inte arg. Bli inte… PJ, jag vet…
- Du, Roddick! - Nej!
Andy! Hej, bror.
Dusty. Dusty Boyd. Hammaren.
- Visst. Chucks son. - Ja, Chucks son.
- Kul att se dig, bror. - Kul. Det var länge sen.
Hur… Hur mår din pappa? Är han…kvar på samma klubb?
Vi är faktiskt båda kvar på klubben.
- Jobbar du för honom? - Nej, med honom.
Vi typ driver den tillsammans.
Varför står det "Tränare tennisjuniorer" på din tröja?
Det där låter inte som om du ber om förlåtelse, Andy.
- Chilla lite. - Vill du göra ett nytt försök?
- Vad snackar han om? - Han snackar om Vero Beach Classic 2000.
Hallicken här ägde dig.
2000, det året vann jag, och vem är hallicken?
- Han är! - Ingen hallick.
Jag är ledsen, jag är förvirrad.
Hur gjorde du golvet halt? Fett? Olja?
Ett tredje, mer ondsint alternativ?
- Jag ärså förvirrad. - Det är bara…min vän är lite hetlevrad.
Din lögnare.
Kysser du Brooklyn Decker med den lögnaktiga tungan?
Alltså, det gör jag. Hon älskar det. Men jag ljuger inte.
- Hursom, kul att se dig. - Detsamma, Andy.
- Hälsa din farsa. - Japp. Kul att se dig.
- Grattis till boken. - Tack.
Dusty, jag insåg just att du inte varit helt ärlig mot mig.
Roddick är en ännu större skit än du sagt.
Ja.
Ja. Tack, Peej.
- Han ljuger som en häst travar. - Ja.
Frustrerande, va?
- Irriterande som fan. - Håller med.
HAMMAREN MOT ANDY - TITTA INTE!
Två lovande unga spelare.
Boyd har dominerat juniorligan med sin kraftfulla serve,
men kommer det räcka på proffsnivå?
Det räckte verkligen inte där,
men Roddick kanske hade tur med tajmingen.
Han verkar inte ha nån tur trots allt.
Roddick tycks vara en mycket bättre tennisspelare.
I det här läget måste det vara svårt…
DUSTYS FAR/TRÄNARE
…att tränas av sin pappa.
Såna här stunder gör mig glad att jag växte upp utan en far.
Åh, nej.
- Nej, nej, nej, nej, nej. - Kom igen.
Boyd verkar springa ut från banan?
Det är möjligt att det är nåt slags medicinskt skäl,
eller så är det så att efter all hajp så blev pressen för mycket för honom.
Jobbigt att se nåt sånt under en debut.
HAR DE DÄR BANORNA BELYSNING?
Då så, matchboll.
Så, ja.
Jag kommer slå dig.
Jag kan än! Ja!
Du vet att det hade varit lättare att vinna med en dink?
Kommer aldrig ske. Nej.
Det där var lätt den bästa matchen
mot en kvinna tre decennier äldre än du som jag sett dig spela.
Ja, lätt.
- Ja! Ja! - Nu är du allt bra stolt.
Jag har inte vunnit mycket på sistone.
- Trist. - Det känns bra.
Jag vet. Inte jag heller.
- Man får ta det man får. Skål. - Ja. Ja som fan.
Gud.
Elva missade samtal från mitt ex.
Elva?
Fråga inte. Vill inte prata om det.
Jag fattar.
Det finns ett event vi går på tillsammans varje år,
och han ringer för att fråga om han får ta med sig sin nya flickvän.
- Den subban. - Nej, hon är faktiskt jättetrevlig.
- Jaså, är hon? Toppen. - Jag hatar den 50-åringen så mycket.
Ärligt, jag vet inte vad du vill med den historien.
- Jag vet, det är förvirrande. - Ja.
Grejen är så här.
När jag lämnade honom trodde jag att jag skulle vinna
- skilsmässan. - Visst.
Men nu paraderar han runt med henne och jag är fortfarande singel.
- Så självklart kan jag inte… - Och det gör ont.
…visa mig där.
- Så du tänker inte gå. - Nej.
- Det suger. - Ja.
- Men varför lämnade du honom? - Han var ett sånt barn.
Han saknade ambition.
Han hade inte så många vänner, faktiskt bara en skum vän,
som bara sa "ja, ja, ja" till allt han sa. Han var typ en rövslickare.
Och han berättade alltid tråkiga, tråkiga historier om sina glansdagar.
Så hemsk låter han inte.
Sanningen är,
att jag hade stått ut med allt det om han nånsin ställt upp för mig.
Hallå!
Tänker ni lägga beslag på banan och snacka hela kvällen
eller vill ni spela pickle?
Vi vill spela pickle!
- Är det okej med dig? - Ja.
- Vi spelar ihop. - Japp.
- Vi kör. - Vad är de för nåt?
Ja!
Jag tål dem inte. Jag klarar inte en sekund till.
- Vad? - Okej, de är grymtare.
- Nähä? - Jag har mött såna spelare förr,
och enda sättet att slå dem är att grymta högre.
Eller genom att vara bättre spelare, vilket vi är.
Nej, det går inte. Vi måste göra på mitt sätt.
Grymta med mig, Dusty.
Och ju mer erotiskt, desto bättre.
Snacka strategi allt ni vill, det kommer inte hjälpa.
Ja, alla har en plan tills de får på käften.
- Vi spelar. - Okej.
Vad som än krävs, va?
Ja.
Gud.
Okej.
Ay, papi!
Herregud!
Ja!
Vad sägs om det här? När jag skriker byt, bara byt.
Vi skulle inte ha så mycket byten om inte du fegspelade så jävligt.
- Lägg av. - Erkänn att det var kul!
Candace, det var jättekul!
- Visst? - Och vi vann.
- Vi vann! - Du vann!
- Vi vann båda.
Jag tycker du ska gå på det där eventet.
- Vadå? - Grejen med ditt ex
som du pratade om, med hans nya flickvän.
Du borde gå.
- Nej. - Vad är det?
En välgörenhetsinsamling på en countrybar jag älskar.
Det kan du skippa. Countrymusik suger.
Candace!
Förlåt. Jag vet inte vad som hände.
- Jag är… - Jag ska berätta.
- Du slog mig i ansiktet! - Jag vet. Jag vet inte varför.
För att jag sa att countrymusik suger.
Vad är det som händer?
Du sa nåt som gör mig upprörd för att det är triggande för mig.
- Är det? - Ja! Det är en grej.
Countrymusikfans som inte bor i södern kämpar verkligen med det här.
De möter en massa fördomar precis som dina,
och det är ett riktigt problem.
Det är det skummaste jag hört i hela mitt liv.
Ge mig din mobil.
Ge mig din mobil omedelbart.
Vad ska du göra med min mobil?
Lägga till en spellista som du kommer älska.
- Vad för slags lista? - Den heter "Cowgirlklassiker".
Jag kommer inte lyssna på "Cowgirlklassiker"… Allvarligt.
- Det kommer du visst. - Nej, jag…
Vad?
- Jag måste berätta en hemlighet. - Vad?
Jag har en fråga åt dig. Jag får inte grepp om det.
Är de syskon eller ett par?
- Jag har ingen aning. - Eller hur?
- Syskon beter sig inte så. - Det gör mig galen.
- Jag tror jag ska fråga. Jag måste. - Det får du inte.
- Jag kan inte sova… - Jag kommer skämmas.
- Ursäkta! - Nej!
Par eller syskon?
- Vi är partners. - Partners.
Ännu värre. Vi sticker härifrån.
Pickleball är klubbens framtid.
Och som självutnämnd ledare för klubbens pickleball-kommitté
är det mitt ansvar att kräva dig på ett datum för expansionsröstningen.
Vi behöver fler banor, Chuck.
Det är inte det enda jag har att tänka på.
Visste du att vi förlorat leverantören av pappersmuggar till vattenstationen?
Jag beklagar. Det visste jag inte.
Du frågade inte.
Kan jag hjälpa till med muggarna?
Du har gjort nog. Du smuttar och knycklar ihop.
Det har alla sett. Du är en slösaktig liten gris.
Tja, den här lilla grisen brukar ta med en flaska hemifrån.
Oftast, men inte alltid.
Vet du vad. Jag lägger röstningen på fredag.
Tack så mycket.
Och jag ska jobba på slöseriet.
Jag ska smutta och återanvända.
Inget mer knycklande.
- Hej. - Hej.
Bopp.
Bäst att låta bli.
- Vad ville aset? Ta fler små muggar? - Vilken gris.
Jag ville bara berätta att min handled känns super, pappa.
Jag träffade läkaren. Han sa att jag är redo
- för eventuella stormatcher. - Behövs inte. Neil är vår spelare.
Ja, på grund av handleden, men jag säger ju att jag mår bra
och jag håller det öppet utifall att du vill ha den bästa.
- Spelaren som faktiskt vann. - Jag behöver inte den som vann.
Jag behöver den som kommer vinna.
Chuck! Jag har den! Hej.
Jag ville bara visa att… jag tog med den idag.
Som ett plåster på en skottskada.
Vilken jubelidiot.
Som om han tror att ett plåster ska stoppa en kula
från att gå igenom som du sa.
Situationen är som ett plåster på ett skotthål.
Okej, jag ska bege mig.
Jag uppdaterar dig om handleden.
Behövs inte.
Min hjärna spelar mig ett spratt. Sa du "jag älskar dig"?
Jag skojar bara, knäppis.
Eller gjorde du det?
LYSSNAR DU PÅ COWGIRLKLASSIKER?
NEJ. OCH TÄNKER INTE GÖRA DET.
OKEJ. JAG SKA LÅTA DIG VARA.
Ja!
Såg du, Dusty?
Ofattbart.
NU DÅ? LYSSNAR DU NU?
FORTFARANDE INTE.
Ja! Ja!
OKEJ… MEN DU KOMMER LYSSNA.
Vad gör du med mobilen? Filmar du mig?
Ladda upp den på Snapchat.
Det är inte för mycket begärt.
DU LYSSNAR, VA?
SÅNGEN BERÄTTAR EN HISTORIA!
Det handlar om tränaren.
DE BÄSTA GÖR DET.
Tack för att ni kom hit denna eftermiddag. Ordet är ditt, Piggy.
Som ni alla vet, ber vi bara om två banor för att spela pickleball.
EXPANSIONSSRÖSTNINGSMÖTE
Jag ska hålla det kort och gott, precis som jag själv.
Nuvarande pickleballbana vi spelar på, bana 16, är helt oacceptabel.
PROBLEM MED BANA 16
Det sydöstra stängslet står för nära,
baslinjehörnet är skevt och sprucket,
och alla picklespelare håller med om
att den läckande fontänen skapar en väldigt hal pöl nära nätstolpen.
- Okej. Nåt mer? - Bara ett par saker.
Graffitin som nån sprejat på mitt hus.
Det står "Gå och dö, picklekuk."
- Picklekuk. - Picklekuk.
P, vem vill spela pickleball?
Jag, jag vill spela pickleball
C, vi ses på pickleballbanan
K, ser bra ut i mina nya shorts
Vem spelar pickleball nuförtiden?
Oscarsvinnaren Jamie Foxx.
Tay Tay.
Lyle och Eric Menendez spelade tennis samma dag som de mördade sina föräldrar.
Vi behöver de här pickleballbanorna
så att vi aldrig mer får fler Lyle och Eric Menendez.
- Okej. Var det allt? - Japp.
Intressanta skäl, Skip.
- Kan vi bara gå vidare till röstningen? - Vi behöver faktiskt inte rösta.
Ni har det numerära övertaget, men det kvittar.
- Vänta. Chuck, du lovade. - Gary delar just ut
ett utdrag från klubbstadgarna. Regler är regler, Skip.
Och i den andan åkallar jag en utmaning, en duell.
Varför höll jag då en presentation? Jag jobbade på den i två veckor.
Jag glömde väl nämna det.
- Hoppsan. - Som du glömmer
att ta med din vattenflaska varje dag, Skip?
Båda sidor måste välja kämpe.
- Tennissidan väljer Neil. - Eller nån annan. Vi måste inte välja nu.
Det kan vi, för vi vet vem vi väljer.
Men vi behöver inte för min rehabilitering ligger före tidsschemat.
Beslutet är fattat, så det är irrelevant.
Jag vet, men det känns som…
Mötet ajourneras.
Tack, alla.
Otroligt.
Nej. Jag bryr mig inte ens.
- Mäktigt. - Inspirerande.
Välsvingad klubba, Chuck.
Den klubban skakade mig.
- Hallå. - Hej.
- Hej. Hur gick det? - Mötet?
Åh, det gick så bra.
- Riktigt, riktigt bra. - Bra. Det gläder mig.
Ja.
Och min pappa förödmjukade mig igen.
Inför hela klubben den här gången.
- Åh, gud. Jag är ledsen. Vad hemskt. - Nog om mig.
Nån chans att du känner för lite natta-pickleball?
Ikväll? Nej. Nej. Jag bara… Jag är rätt trött.
Jag tänkte bara stanna hemma och se på en film eller nåt.
Låter vettigt. Jag är också trött.
Jag tänkte också stanna hemma och se på film. Vilken film tänker du se?
Jag vet inte…
TCM visar Mandomsprovet ikväll.
Sa du Mandomsprovet?
Ja.
- Jag såg just en trailer för den. - Såg du trailern för Mandomsprovet?
Den såg så bra ut.
Jag hade nog sett den, men jag har inte TCM.
Dusty, om du vill komma hit och se den är du välkommen.
Fast det är väldigt sent.
Okej. Jag har också grejer att göra.
Jag är rätt upptagen här, men du är en bra vän.
Du verkar ensam. Jag kommer på direkten.
Åh, gud.
Bad din pappa om en trumvirvel innan han sa: "Vem som helst men inte min son?"
Jag vill inte prata om det.
- Det är därför jag kom hit. - Okej.
Nu när du är här, får jag be om din åsikt om nåt?
Ja. Vad händer?
Jag tog ditt råd, och tänker gå till countrybaren.
Det är ju toppen.
Jag vet, men jag vill ha en killes åsikt om min outfit,
för jag vill att Mitch ska lida när han ser mig.
Okej, visa mig då.
- Okej! Okej. - Spännande.
Tack. Tack.
Jag byter om.
- Ja. Jättecoolt hem. - Tack så mycket.
Du har mycket grejer.
- Håller du på med keramik? - Ja.
En annan av mina hobbies.
Det där är en kakburk.
- Är det här en kakburk? - Ja.
Man får knappt plats med några kakor med alla de skumma bucklorna.
Jag vet, men det hjälper när man inte vill äta för mycket.
- En kakburk för bantning. - Ja!
Mycket bra, Candace.
Och de var oplanerade. De bara hände.
De ser oplanerade ut.
Om du gillar den kan du ta med den hem.
Tack, men jag har så många såna.
Har du några hobbies, Dusty?
Bara tennis, antar jag.
Det är mer en sport, men…
…det märks att du älskar det.
Jag älskade det när jag var barn.
Jag älskade åtminstone att tillbringa tid med min pappa.
Ja., det var trevligt. Han trodde verkligen på mig.
Det kändes speciellt.
Han satsade allt på mig, och sen…
…sen gjorde jag bort mig.
Det låter som om han också gjorde bort sig.
Du, Candace?
- Ja? - Är det du i brudklänningen?
Nej, jag har sparat ett foto på en annan kvinna på hennes bröllopsdag.
Det var som fan.
Vad tycks?
Ojdå.
- Jag tycker du är supersnygg. - Bra.
- Du gjorde mig orolig. - Nej.
Titta vad jag hittade i min garderob.
Ifall du har letat efter en cowboyhatt, så är den din.
Den tillhörde Mitch.
- Hur ser det ut? - Den ser bra ut på dig.
- Titta. - På riktigt?
- Ja. - Då så.
- Kolla in oss. - Vi är söta.
Ja, visst är vi?
- Filmen börjar. - Ja. Vi kollar på den.
Mrs Robinson, du försöker förföra mig.
Det här är en toppenfilm.
- Jag vet. - Den borde vara en klassiker.
- Det är den. - Är den?
Välförtjänt.
- Du ser lite skakad ut. - Nej, nej, jag bara…
Jag är bara orolig för min framtid.
Jag tror att killen med näsan kan få en bra karriär.
Dusty, det är Dustin Hoffman.
Han är 80.
Han ser bra ut.
Han kör åt fel håll på den där bron. Jag har kört på den bron.
Man kan köra…
Det här är en miss. Man kan inte…
Då så. Du.
Vi bäddar in dig.
Du ville träffa mig?
Får jag vara ärlig?
Så gärna.
Du förstår, PJ, jag brottas med ett rätt förvirrande problem
i…
…i en bok jag håller på att skriva.
Inga överraskningar där. Du har hjärnan för det.
- Vad heter den? - Vad boken heter?
Ja.
Den tysta klingan.
- Underbart. Den ska jag läsa. - Ja.
Jag gör en påminnelse om att förbeställa. Fortsätt.
Krigaren som är huvudkaraktär, Puzimbus, ingår i en stam
som han alltid ingått i.
Sen börjar han hänga med en annan stam
- som han alltid sett som fiender. - Snacka intriger.
Det känns bokstavligen som om jag är inne i boken.
Känn min puls, så snabb.
Så han liksom lever ett dubbelliv.
Han vill verkligen hänga med den nya stammen,
för han gillar dem, men han typ skäms över att bli sedd med dem.
- Ja. - Du vet,
det finns en karaktär krigaren börjar få känslor för
- och hon är mycket äldre än han. - Vilken rackare.
Så, PJ, om du läste Den tysta klingan, och Puzimbus bytte stam
för att han började falla för, låt oss säga en drake
som var 30 år äldre än han, skulle du tycka sämre om Puzimbus?
Kommer aldrig dissa nån som gillar antikviteter.
Jag är ingen författare, men om jag tog den värld du skapat
och jämförde den med mitt tråkiga liv…
- Gärna. - …baserat på liknande grejer jag upplevt,
om jag vore Puzimbus skulle jag säga åt honom att köra.
Så det skulle du? Liknande grejer?
Försöker du säga att du varit med en äldre kvinna, din rackare?
- Din lilla luring. - På sätt och vis.
- Vet du vad objektofili är? - Nej, men det vill jag gärna veta.
När man hyser fysisk och romantisk kärlek för föremål
istället för människor. Jag snackar byggnader, broar, fordon.
Jag är själv förälskad i USS Alabama.
- I själva verket behöver du inte berätta… - Jag vill.
Hon byggdes 1939, ställdes av 1947,
utnämndes till historiskt landmärke 1986.
Så ja, jag har varit med en äldre kvinna,
och jag skulle inte göra det ogjort för nåt i världen.
Säg det till Puzimbus.
Säg vad? Att du… haft sex med ett pensionerat krigsskepp?
- Exakt. - Hur har man ens sex med ett sånt?
Det är ett skepp. Det har varken vagina eller ens en rumpa.
Hallå! Ut ur den jävla poolen.
Det är mitt på dagen. Ni jobbar här.
- Vi jobbar nu. - Ut.
Ditåt.
- Candace, du kom! - Ja.
- Jag kom. - Ja.
För det har jag rätt att göra. Mitch äger inte stället.
Självklart. Jag fattar, raring.
Jag är bara glad att se dig.
Kom hit.
Vad fin du är.
Åh, fan. Ha så kul.
Hej.
- Hej. - Candy, du kom.
- Jag var inte säker på att vi skulle ses. - Jag är här. Ni ser mig.
Låt mig påminna om att du inte äger stället.
Okej, visst.
- Du minns väl min Bea? - Självklart.
- Hej. - Hej.
Vem kan glömma den kända Bea?
Låt mig gissa. Nu tänker du säga nåt snällt till mig.
- Tja, jag älskar din outfit. - Och där kom det. Där kom det.
Vad sägs om att jag hämtar drinkar så kan ni två prata lite?
Ja? Okej.
- Hej. - Hej.
- Är du okej? Du verkar lite spänd. - Nix. Jag är inte spänd.
- Jag är avslappnad. - Okej.
- Skönt att höra.
- Ja, skönt att höra. - Vad är nytt i ditt liv?
Jag har en orm.
- Den heter Mitch. - Okej, öl, laget runt.
- Ja, älskling. Varsågod. Skål. - Okej. Skål för ormen.
- Vänta. För ormen? - För ormen. Det är en orm.
Tänk inte på det.
- Okej. - Är du okej?
Candace, raring. Mår du bra?
- Okej. Jag är inte… - Du är lite blek.
- Jag tror inte… - Ska du inte sätta dig?
Ja. Sätt dig. Prata med mig, jag kan hjälpa dig.
Jag jobbade som akutsköterska när jag slutade gå modell.
Så klart att du gjorde.
Det här var ett stort misstag.
Tjena.
Dusty.
Vad gör du här?
Ställer upp.
Är det han?
Då kör vi, okej?
- Mitch! Den kända Mitch? - Vem är det?
Hej, hur är det? Jag är den nya mannen.
Trevligt att träffas.
- Och du är? - Hej, jag heter Bea.
Förlåt att jag är sen.
Jag känner mig som ett arsel.
Men bankfusioner, ni vet?
De tar den tid de tar, eller hur?
Ja. Jag antar det.
Jag är så glad att ni två äntligen träffas.
Åh, ja, ja. Jag också. Ja, det… Det…
Jag är ledsen, sir.
Jag blev distraherad av den här snyggingen.
Se på dig.
Du är helt fantastiskt vacker ikväll, älskling.
Du är också fin, älskling.
Älskling.
Är det min hatt?
Jag har en massa av dina grejer nuförtiden, mannen.
Vad sägs om att dansa lite?
- Ursäkta. Vi måste dansa. Måste dansa. - Måste dansa.
Vi ses på golvet.
Kom.
Hur gick det där?
- Det skötte vi bra. - Det skötte vi bra.
Vad menade han med "mina grejer"?
Tack så mycket. Tack. Tack.
Dusty, tack för att du kom ikväll.
Skojar du?
- Du ska ha tack! - Jag?
- För vad? - För allt.
Jag var på en så dålig plats i livet, Candace.
Jag trodde på så mycket skit. Nu känner jag mig…
Jag vet inte, jag mår bättre. Det känns som om jag vet vad jag vill.
Gör du?
- Ja. - Vad vill du ha?
Dig.
- Vadå? - Kom hit.
Dusty, nej.
- Nej. - Du är orolig.
Du oroar dig för åldersskillnaden. Jag fattar.
- Nej. Sluta. - Det gjorde jag med.
- Det är inte det. - Men gissa vad? Jag kom över det.
- Du är äldre än jag! Spelar roll. - Jag är inte attraherad av dig.
Jag hörde inte. Du mumlade. Vad exakt sa du precis?
Jag sa att jag inte är attraherad av dig.
Jag trodde vi var synkade.
Jag ville inte ge dig falska förhoppningar.
- Förlåt. - Åh, nej. Det gjorde du inte.
Du bara tog hem mig till dig när jag kände mig sårbar
och visade mig en film som hette Mandomsprovet…
- Vad? Jag tog inte hem dig. - …om en stornäst kille…
- Du ringde mig. - …som uppvaktas av en äldre kvinna.
Herregud.
Du ringde mig. Du så gott som bjöd in dig själv.
- Och sånglistan du gjorde? - Vad är det med den?
Varje sång är mer provokativ än den innan.
- Provokativ? - "Country Kisses."
- Herregud! - "Rodeo Romance."
Det är bara berömda countrysånger.
"Square Dance, Round Hole." Vad är det runda hålet?
- Den borde jag nog ha struntat i. - Okej, glöm allt det där.
Låt oss säga att det var oskyldigt.
Jag kysste dig där inne och du kysste mig.
- Ja. - Och det vet du.
Förklara det för mig.
Det var en föreställning för Mitch.
Och ja, jag kanske lät det gå för långt.
Det är jag ledsen för.
Och… Åh, gud.
Jag ville bara ha en picklepartner, för helsicke.
Okej.
Och jag fick nåt mycket bättre.
Jag fick en riktigt, riktigt god vän som jag verkligen älskar.
- Ja. - Jag vill behålla det så.
Jag klarar mig.
Tack.
Dusty, sluta. Gör inte så här.
Jag behöver inte nån godtycklig kvinnlig picklepolare.
- Jag är inte godtycklig. - Jag har så många vänner.
Vänner är inget problem för nån som mig och det har det aldrig varit.
Jag drunknar i vänner. PJ fixar fram dem åt mig.
Jag har…
Gail kontaktar mig hela tiden.
- Gail? Min Gail? - Inte din Gail. En annan Gail.
Poängen är att jag har så många människor omkring mig.
Nu får du ursäkta mig, jag har en jättehet dejt ikväll.
Jag kan inte komma sent.
Dusty…
Hej.
Var stark, bror.
Även cowboys hamnar i vänzonen.
- Okej. - Ja.
Herregud.
KOM GENAST HEM. DET ÄR VIKTIGT
Jag gillar den nya looken.
- Jaså? - Visst.
Den är djärv.
Hur känns handleden, kompis?
Bra.
Jag är typ frisk. Jag kan nog skippa spjälan snart.
Underbart att höra.
Vi kommer behöva dig i toppform, Hammaren.
- Vad menar du med "vi"? - Klubben.
När du spelar i duellen.
Menar du allvar? Neil, då?
Kom igen, grabben. Du sa det själv.
De andra i klubben är bara tandläkare och sånt.
De har inte hängivna till suveränitet som vi Boyd-män är.
- Det är sant. - Du har det i blodet.
Ställer du upp?
- Ja, pappa. Jag ställer upp. - Ja?
- Då kör vi. Hammaren är tillbaka. - Då så.
- Jag ska inte svika dig. - Bäst det.
- Vi kommer krossa dem. - Ja.
För det här handlar om mer än bara pickleball.
- Det förstår du, väl? - Ja. Det förstår jag.
Allt du säger. Det handlar om klubben…
Nej, det handlar om mänsklighetens förfall.
- Mänsklighetens förfall. - Det låter väl dramatiskt.
- Inte i mina öron. - Men tennis kräver tålamod.
- Ja, tålamod. - Engagemang.
- Disciplin.
Disciplin, definitivt.
Folk har berättat för mig att man kan lära sig pickleball
på under en timme,
som om det är nåt positivt.
Men det är inte så man skapar nåt som varar.
Mitt eftermäle är ingen pappersmugg.
Jag vägrar låta det knycklas ihop.
Jag skapar nåt som kommer bestå, som en ståltermos eller en fältflaska.
- Förstår du? - Ja, sir. Du är en fältflaska.
Jag är ingen fältflaska. Jag skapar nåt starkt.
Hursom, hör på.
Jag ser fram emot att se dig spela igen.
Tack, pappa.
Jag har haft en förvirrande tid och det här är precis det jag…
Det är rätt sent.
Definitivt.
Du är tillbaka, Hammaren.
Ja, okej. Allt ser bra ut.
Du kan skippa spjälan och börja polera korven med handen igen.
- Och spela tennis, va? - Antar det.
Så… Den där webbsajten jag nämnde förra gången…
- Sluta. - Jag använder den inte.
Jag minns knappt att du nämnde den.
Du minns knappt för att jag knappt sa nåt.
Den kallas Kletig honung, vilket alla borde veta.
Och kvinnorna är otroliga och de har bra delningslänkar,
som du uppenbarligen inte ville använda.
Jag använde den inte heller. Jag vet inte varför jag sa det.
- Sluta prata om det. - Jag sa inget. Okej?
- Det är över. - Bra.
Tack så mycket för handleden.
Visst. Inga problem. Hur gick det att spela pickleball?
- Toppen. - Jaså?
Ja, riktigt bra. Min pappa ändrade sig. Jag ska spela i duellen.
Ja, ja.
Han sa det igår. Det betydde mycket för mig.
Jag hörde. Rätt galet, va?
- Nej. - Ja.
Det var inte så galet. Det var… Min far är tuff. Han testade sin son.
Och sonen, jag, som också är tuff, var situationen vuxen.
Och vi kom varandra närmare. Vi knöt verkligen an.
Nej, jag menade att det där med Neil var galet.
Hur han dog.
Har Neil dött?
Visste du inte?
Vad pratar du om, doktorn?
Så, jag antar att Neil var på väg upp på vinden
för att ta ner kartonger.
Tydligen bodde det en gammal ugglemamma där uppe.
Hon trodde nog att han var ute efter hennes ägg,
för hon attackerade som en galning.
Vänta… Säger du att Neil dödades av en mammauggla?
Inte tekniskt sett. Han andades när ugglan slutade.
Men han flydde ut genom fönstret,
och ramlade av taket ner på uppfarten när hans fru just kom hem.
Framdäcket krossade hans skalle. Det som återstod av den.
Vad?
Ja. Hans fru hävdar att hon inte såg honom,
men hon hamnar nog i fängelse.
För hur kunde man missa en sån sak?
Det här är otroligt.
Jag trodde han hade berättat, Chuck. Vad konstigt.
Åh, han… Det gjorde han. Självklart… Min pappa.
Ja, ja, ja. När Neils huvud blev överkört av hans fr…
så dog han, och ja,
- vi pratade om det. Så klart. - Okej. Så du…
Jag berättade just för dig
och du sa att du… Inte hade hört nåt om det.
- Nej, jag hade absolut hört. - Du såg rätt förvånad ut när jag sa det.
- Nix. - Jo.
Hursom. Vila i frid, eller hur?
- Ja… - Ja.
Lycka till med… Sexiga honungen. Jag borde gå.
Kletig honung, och jag använder inte sajten.
Det handlar inte om sex, utan om gemenskap. Okej.
En uggla, pappa? En jävla uggla?
Vad är du så upprörd över?
Ugglan var det bästa som nånsin hänt dig.
Så du erkänner! Det var bara därför du valde mig!
Vad vill du höra?
Jag vet inte. Att du tror på mig, kanske?
Att du inte tvingades välja mig på grund av en dum fågel.
Tja, till skillnad från dig besegrade fågeln Nedriga Neil
utan att ens böja en fjäder.
Kunde jag få ugglan att hålla i en racket skulle hon få ta duellen.
I nuläget tyckte Gene och Gary att du var vår bästa chans.
Så det var inte ens ditt val. Toppen.
Det finns inte en chans att en uggla skulle ta poäng över mig i tennis.
Det kvittar om du tejpar fast en racket i hennes äckliga små klor.
"TENNISENS TUFFING"
HAMMAREN SLÅR HÅRT
Gå härifrån, PJ.
PJ, jag vill inte träffa…
Hur visste du att det var jag?
För att du har ringt och messat och sagt att du var på väg hit.
Jag visste att det skulle avslöja mig.
Vi behöver dig på klubben, Dusty. Duellen är imorgon.
Jag kan inte gå tillbaka dit, PJ.
Jag vet att du ser mig som en stor, tuff ensamvarg
som inte behöver nån. Som nån slags Batmanfigur.
- Det är inte så jag ser dig. - Sanningen är att jag ser upp till dig.
- Det vet jag, PJ. - Ja.
Men det borde du inte. Jag är inget att se upp till.
Säg inte så. Du är en legend. Du är killen som nästan besegrade Andy Roddick.
Nej, jag är ett varningsexempel.
Det är så mycket du inte vet.
Jag vill typ inte skada dina oskuldsfulla öron med historien.
Vad menar du?
Vill du veta vad som hände
mellan mig och Andy Roddick den ödesmättade dagen?
- Hur lång är historien? - Den är kort men mäktig.
Okej.
Jag kallades Hammaren för att jag slog hårdast.
Men Andy slog hårdare.
Varje serve jag slog, allt jag gjorde, gjorde han bättre.
Och jag såg in i publiken, såg min pappa och han visste.
Där ute insåg jag
att jag spelade dam och han spelade schack.
Och jag kunde inte slå honom.
Allt jag gjorde, besvarade han som en vinnare.
- Han var bättre. - Var det före eller efter schackspelet?
Vi spelade inte schack. Vi spelade inte dam.
Okej, jag ser mönstret av lögner för du sa schack tidigare.
Nej, det var ett berättarverktyg.
Jag sa att jag spelade dam och han spelade schack
för att illustrera att han var bättre. Fattar du?
Var är verktyget?
- Vadå? - Var har du verktyget…
Berättarverktyget? Är det en Kindle?
Det är bara ett berättarsätt. Inte ett riktigt verktyg.
Ja.
Så jag behövde en utväg.
Jag sa åt domaren att jag behövde gå på toa.
Jag gick in i toabåset.
La handen på toaletten.
Och bröt min egen jäkla handled.
Det är det svåraste jag nånsin har gjort.
Jag halkade inte den dagen.
Jag krossade min egen handled, Peej.
För jag trodde att det var bättre att bli skadad än att vara en loser.
Wow.
Så…
Var din hand typ i toaletten?
Vad? Nej, den var på kanten.
- Sitsen nere eller på själva skålen? - Jag vet inte. Själva skålen antar jag.
La du åtminstone ut ett lager toapapper som skydd…
- Det känns som om du missar poängen. - Det tar jag som ett nej.
Fanns det nåt skäl till att du inte kunde lägg handen på dörren eller…
Det var kris!
Det är det här också.
Och nu inser jag att jag inte är Batman.
Jag är mer en kommissarie Gordon
för jag är den som riktar Hammarsignalen mot himlen.
Vi behöver dig. Duellen är imorgon.
Så börja bete dig som dig själv.
Jag vet inte ens vem det är.
Det måste du räkna ut.
Snabbt.
Jag har aldrig sett dig så dominant, PJ, och jag respekterar det som fan.
Tack. Och dessutom,
om du berättar historien för nån annan,
kanske du ska säga att du tvättade händerna.
Bara så att de inte undrar om det.
Varför skulle han höra av sig?
Du känner honom också, Gail. Jag kan fråga dig samma sak.
Hans frånvaro är inte mitt fel.
Hon antog väl det eftersom han är din partner.
I pickleball. Partner i pickleball.
Vilket är det enda jag nånsin var intresserad av.
Eftersom du beter dig så normalt antar jag att han inte kommer.
Vi spelar.
Vi tre kanske kan rotera.
Titta!
Är inte det där han?
Vad gör han?
Jag tror att han gömmer sig.
Tänker han försöka köra så där?
Jag tror det.
- Aj, aj. Det där gjorde ont. - Gud. Titta… Vad…
För helvete!
- Dusty! Mår du bra? - Ja. Hej. Är det ni?
- Vad gör du här? - Vad jag gör här?
Vad gör jag här?
Vad gör jag här? Tja…
Det var bara airbagen!
Jag är okej.
Candace, jag kom för att be om ursäkt. Jag var…
Dusty. Sluta. Det är okej.
Du lät mig inte ens säga vad jag ber om ursäkt för.
Jag antar att det var för att du sa att vi inte kunde vara vänner
efter att jag avvisade dina sexuella närmanden.
Vad?
Ja, så var det.
Dusty, ibland, när en dörr stängs,
öppnas en mycket mer flexibel dörr.
Ni två kanske kan gå och spela singelmatch ett tag?
Okej.
- Okej. - Okej.
Den airbagen var sen som fasiken, va?
Hej, Candace.
Dusty.
Jag är så ledsen och skamsen över det jag sa häromkvällen.
Jag vill visst vara vän med dig.
Jag gillar dig skarpt.
Detsamma.
Sanningen är att jag inte har så många vänner längre.
Och när jag räknade upp dem och sa Gail,
så var det inte en annan Gail. Det var din Gail.
Jag vet.
Och jag vet inte ens om Gail gillar mig.
Det gör hon inte.
Men jag sitter i samma båt.
Mitch fick de flesta av våra vänner i skilsmässan.
Förrädare.
Det är därför det betydde så mycket att du kom häromkvällen.
Vi är okej.
- Är vi? - Vi är okej!
- Är vi polers? - Ja.
- Säkert? - Ja.
Okej, polarn.
På tal om att ställa upp för varandra,
det är nåt jag behöver din hjälp med.
Vad tänker du på då?
TENNISDUELL IDAG
Vi har förlorat några gånger, ja.
Några spår av Dusty?
- Har inte sett honom än. - Nej.
Chuck! Det är Dusty. Han kom just.
PORTADE FRÅN KLUBBEN
Kan jag få allas uppmärksamhet?
Jag har nåt viktigt att säga.
- Vi kanske ska prata först. - Nej, Chuck. Jag har ordet.
Okej.
Jag har skrivit nåt. Och ni ska lyssna på mig.
Vad är mod?
Är det camping?
Förlåt, jag kan inte läsa det jag skrivit. Det är suddigt.
Det kan inte stå camping…
Vad är mod? Det är…
- Hur långt är det här? - Inte långt. Rätt kort.
Det är faktiskt klart.
Under lång tid, pappa, har jag låtsats vara nån jag inte är,
men det är det slut med nu.
Det här är jag, pappa. På gott och ont.
Och du respekterar mig inte. Det har du aldrig gjort.
Så jag tänker inte spela för dig.
Jag ska vara med i duellen, men inte för tennislaget.
Idag spelar jag för picklespelarna.
Ja!
Så är det. Du gav mig inget val, pappa.
- Ja! - Vänta, vänta, vänta.
Vi kan diskutera saken. Jag är redo…
Skip, du är usel. Jag gör det.
- Jag ska göra det. - Det måste bli Dusty.
Dusty! Dusty! Dusty!
Ja, pappa. Hammaren är tillbaka.
Okej. Lugna er allihop.
Jag kan inte tro att jag säger det, men min son har rätt.
Jag trodde aldrig på honom.
Han var reservlösningen,
och det är därför jag suttit i telefonen och dragit i trådarna
för att få hit en riktig spelare till matchen idag.
Trefaldig Wimbledonfinalist, vinnare av US Open 2003.
Mina damer och herrar, välkomna mr Andy Roddick!
HEJA ANDY!
Vad?
Du anar inte hur tacksam jag är att du började.
Jag hade sett ut som ett as som bytte ut min son,
men nu löste sig allt perfekt.
Perfekt. Ja, det är perfekt. Precis enligt min plan.
Okej, okej. Låt honom vara.
Matchen kommer att spelas mitt på dagen enligt stadgarna.
Jag är redo nu om du vill. Jag tänker döda honom.
Det tror jag säkert, grabben, men vi följer reglerna.
Hoppas bara att ingen tappar greppet och bara lägger ner.
- Dusty, det är okej. - Nej.
Åh, nej! Åh, nej!
- Du kanske kan slå honom. - I tennis?
Jag kan inte slå Andy Roddick. Det är Andy Roddick!
Han är så mycket bättre än jag, Candace!
Och det har han alltid varit.
Dusty, din pappa använder det här kryphålet i stadgarna
mot picklespelarna, eller hur?
Ja. Det kanske finns nåt i stadgarna som kan hjälpa oss.
Nej, det kommer inte funka.
Det är värt att kolla upp. Jag har alltid en kopia på mig.
Bra där. Ge mig. Jag gör det.
Har du alltid en kopia av klubbstadgarna i din magväska?
- Man vet aldrig när den behövs. - När har du nånsin behövt den?
Jag behöver lite luft.
Du har match om fem.
Säkert att du vill göra det här?
Hur visste du att jag var här?
Du är alltid här innan en match.
Under matcher ibland.
Visst.
Det är inte för sent att backa.
Precis i tid för att singla slant.
Vi låter dig välja.
Det kanske är det enda du har chans att vinna idag.
Jättekul, Andy.
Vad blir det? Krona eller klave?
Vi kör klave.
Och klave blev det.
- Vill du serva eller ta emot? - Vänta, vänta, vänta.
Hej.
- Vad? Tycker du? På riktigt? - Bara… Ja.
Okej. Jag vill välja bana.
Bana? Det hjälper säkert.
Kanske det.
Jag väljer bana 16.
- Vad? - Ja.
Nej. Det här är en tennisklubb.
Det är en tennismatch. Spela på en tennisbana.
Nej, nej, nej. Det står i stadgarna.
"Vinnaren av slantsinglingen får välja vilken bana som helst för matchen."
- Ja. - Det står här.
Vad är grejen? Varför får alla spel över bana 16?
Det är pickleball, subba.
BANA 16
Det här fixar han. Det här fixar han.
Vänta. Är du John McEnroe?
Vad avslöjade mig? Mitt ansikte och min kropp?
Vad gör du här?
Jag hörde talas om en stor match. Jag gillar action.
Mina herrar, vi spelar till 11. Två poäng för att vinna.
Några frågor om reglerna?
Nej, nu får vi det undanstökat.
Skitstövel.
Ja. Ja!
Lita på mig.
- Kom igen, Andy! - Heja, Andy!
Andy! Kom igen.
- Ja! - Ja.
Nu fattar jag Det är som tennis, fast lätt.
Han slår så hårt.
Där är hastigheten som är Roddicks kännetecken.
Dusty hinner inte ens andas. Det här kan urarta snabbt.
Vem pratar du med?
Fansen.
Nu följer vi nästa poäng
och ser hur Dusty besvarar Andys febrila aktivitet.
- Det var vår plan. Tack. - Bra. Skönt att höra.
Vem tror du att du är? Jag är!
Kom igen!
Kom igen, Andy!
Det verkar vara för ljust för Boyd där ute.
- Han kanske kan komma igen. - Inte troligt, men jag hoppas det.
Inte bara för publikens skull…
Behöver du vila eller typ, få syrgas?
…utan även för individen Dusty.
Som modigt försöker återta sin identitet i 45-årsåldern,
- med sin fars klubb i vågskålen. - Hur vet du så mycket detaljer?
Varifrån fick du korven? Säljer de såna här?
Nix. Tog med den hemifrån.
Upp med dig!
Använd banan.
Vad?
Använd banan.
Vad menar du?
Den dåliga banan!
Använd den till din fördel, din dumma jävel.
Det sydöstra stängslet står för nära.
Stängslet står för nära.
Ja!
Samla dig, Andy! Skaka av dig det!
Baslinjehörnet är skevt och sprucket.
In i sprickan!
Chuck, dina banor suger.
Kom igen, Andy!
- Kör, Andy! - Andy! Kom igen!
Och alla picklespelare vet
att den läckande fontänen skapar en väldigt hal pöl nära nätstolpen.
Är du okej?
Det är halt där.
Pappa, det där måste vi fixa.
Vilken kämpe.
Den sviten har helt ändrat läget.
Bana 16 har blivit Dusty-showen
och man känner spänningen i luften från Gary, Chuck och tennisfolket.
Läser du högt ur nåt?
Jag läser bara publikens uttryck och spelarnas kroppsspråk.
Nu har Dusty en strimma hopp. Ibland behövs inte mer
Ja!
För helvete!
Boom!
Du, Andy. Lämnade du kylen öppen?
Du, kocken, hämta lite snacks!
Diska när du ändå är där inne, subba.
Var är smörkniven?
Förlåt, det är ett insiderskämt jag har med mina vänner.
Dina vänner? Du menar de 70-åriga kvinnorna du kom med?
Ja, dem.
Fast du står i köket, Andy. Det är min poäng.
Det är matchboll.
Dusty har en chans att stänga honom ute, men Roddick har suttit illa till förr
och han ger sig inte utan en kamp.
Dusty har helt ändrat spelstil.
Nästan som om han insett att det aldrig är försent att ändra sig.
Slå bollen.
Han låter mjukhet vara sin styrka.
Släpper äntligen en gammal image av sig själv som inte längre gagnar honom.
Bra sagt, John McEnroe.
Okej. Visst. Vi gör på ditt sätt.
Det här väntade jag mig.
Roddick är bra på justeringar under matcher.
Han har beslutat att matcha Dustys spelstil.
Jag tror vi står inför en gammaldags dinkduell.
Slå den, Hammaren. Slå bollen.
- Vad i helvete gör de? - De dinkar.
Vad händer nu?
Nu väntar vi.
Allvarligt?
Är det så man spelar?
Mer eller mindre.
De dinkar tills nån låter den gå för högt och blir krossad.
Det här är så dumt.
Två tungviktare i en kittelduell med höga insatser.
Vem blir först att fnittra?
Fan.
Dink.
Jag älskar den här jävla sporten!
Otroligt. Hammaren vinner.
Hammaren vinner med en dink!
Ja!
Vi ska få fler banor!
Ja! Ja!
Ja! Jag är oslagbar!
Dusty! Dusty! Dusty! Dusty!
Vi gjorde det! Vi vann!
Du gjorde det! Du gjorde det! Vi vann!
Jag är så glad för din skull!
Andy! Var inte så hård mot dig själv, bror.
Jag mår alldeles utmärkt.
Det här är inte en riktig sport. Jag struntar i alla här.
Men ändå. Upp med huvudet, grabben.
- Det här är dumt… - Ja.
- …jag är proffsatlet… - Ja.
…och din pappa betalade mig 15 papp.
Gladiatorer emellan, det var en ära!
- Ja! - Jag kan inte tro det.
Inte jag heller.
Det var lite tur och lite fusk, men vi tog honom.
- Dusty, det där var otroligt. - Tack vare dig.
Ja. Jag antar att jag äntligen insåg att jag inte behöver slå så hårt.
Det tog dig väldigt, väldigt lång tid att fatta, men till slut fattade du.
- Jag vann. - Du vann.
Dusty, du kanske ska kolla din pappa.
Han sprang tillbaka till kontoret och såg upprörd ut.
Inte bra.
Skit också.
Pappa, förlåt mig.
Jag vet hur mycket klubben betyder för dig.
Jag bara… Det var inte meningen att såra dig.
Min grabb slog Andy Roddick.
Ja, men det var inte tennis. Det var pickleball.
Vilken sport det var kvittar,
och det kvittar att jag bjöd hit honom för att krossa dig.
Det viktiga är att min grabb slog Andy Roddick.
Jag är så jäkla stolt över dig, grabben.
- Är du? - Ja!
Det här har jag väntat länge på, pappa.
Det är pinsamt hur viktigt det här är för mig.
- Vi löser det alltid, va? - Ja. Äntligen tog vi honom.
- Vi tog honom! Ja! - Vi tog honom.
Det här är det roligaste vi gjort ihop!
Ja!
SEX MÅNADER SENARE
FÖRSTA ÅRLIGA PICKLEBALLTURNERINGEN
Vi lyckades.
Allt ser perfekt ut.
Tack, chefen för pickleballverksamheten.
Kan du fatta, vicechefen för pickleballverksamheten?
Jag?
- Är det en officiell titel? - Officiell oss emellan.
- Löneförhöjning? - Nej, samma lön.
Jag accepterar gladeligen.
Underbart.
Jag har köpt nåt åt dig som ett sätt att säga:
"Tack, jag ser dig och jag accepterar dig."
- Du är min bästa vän. - Tack, Dusty.
Tack, Peej. Jag måste gå och mingla.
Min kära, kära Ally.
Du hade fallit ur min radar, men nu är du tillbaka.
Pip. Pip. Pip. Pip.
Hoppas de är glada.
- Kaboom! - Bra slag, pappa!
Vi picklade dem, grabben. Elva, noll.
- Kan du tänka dig? - Det kan jag inte.
Chuck, jag trodde inte du kunde döda glädjen i den här,
- men du lyckades. Respekt. - Du blev picklad, Piggy.
Sluta kalla mig Piggy! Jag heter Skip Pigliani.
Okej, förlåt, Skip.
- Tack, Chuck. - Varsågod, Piggy.
Hej. Har du roligt?
Jag föredrar fortfarande tennis, men det här är helt okej.
Det är kul. Vissa av spelarna är lite intensiva.
Raringar, kan vi skippa snacket och återgå till picklandet? Tack.
Mina damer, hur går det?
- Kan du rappa på? Du kommer att förlora. - Precis, din lilla slampa.
Ja, Judy! Där hittade du glöden.
Ja, där har du glöden.
Kan du fatta att vi fick Gail och Judy i första ronden? Vad är oddsen för det?
Rätt höga. Jag bestämde matcherna.
- Jag ville spela med vänner. - Okej.
Men jag ville även ha en säker vinst och vi ska krossa dem.
- Ja, vi utplånar dem. - Nu tar vi dem.
Kom igen.
Är du redo, Hammaren?
Hammaren är död. Jag är bara Dusty.
Eller så kanske du ska kallas Dink.
Nej, jag tänker inte bli kallad Dink.
Jag gillar det namnet på dig.
Nej, det är inte jag. Det ska inte bli mitt smeknamn.
Dinky Dinky Doo, det är du!
Nu är du Dink.
Nej, nej. Jag vägrar vara Dink.
Dusty verkar ha fått ett nytt smeknamn. Få se om det håller.
Inte en chans, hörni. Jag vägrar vara…
TILL MINNE AV LYNNE MARIE STEWART
TILL SAMHÄLLET ALTADENAS ÄRA
KÄRLEKSFULLT FILMAD I ER STAD
Undertexter: Victoria Heaps