Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Kai kurie žmonės gimsta laimėtojais.
Tomas Breidis,
Lebronas Džeimsas,
Džoujis Česnatas
ir aš.
Esu Dastis Boidas,
bet dauguma Žemės gyventojų pažįsta mane kaip Kūjį.
Tėtis davė man šią pravardę dar tada, kai nė nežinojau savo tikrojo vardo.
Taip, šaunuolis, Kūji. Taip.
Jis treniravo mane kaip teniso lenktyninį žirgą.
Kardiotreniruotės, jėgos treniruotės, prie rankų pritvirtintos teniso raketės.
Mano tėtis buvo ne toks, kaip kiti tėčiai.
Jis nemokė manęs skaityti. Jis mokė mane smūgiuoti.
Mums puikiai sekasi, Kūji!
Ir tai pasiteisino. Aš sumušiau visus USTA jaunių rekordus.
SUNKI KŪJO RANKA „TIKRASIS TENISO BLOGIUKAS“
Pergalės, neatmušti padavimai, laimėjimai sausu rezultatu – visa tai priklausė man.
Netrukus pasaulis atkreipė į mane dėmesį.
Ne, Deivai. Aš mušu ne stipriai.
Aš mušu stipriausiai.
Nė nebaigęs vidurinės mokyklos…
D. BOIDAS
- …įgyvendinau savo ir tėčio svajonę. - Dasti, atsisukit!
- Tapau profesionalu. - Čionai! Dasti, atsisukit!
Ir tai, bičiuliai, yra mano tikra neįtikėtina istorija.
Taigi, turite klausimų?
Turiu. Kada pagaliau mušinėsim sumautą kamuoliuką?
Tokia treniruotė užknisa.
Aš klausiau, ar turite klausimų apie istoriją, kurią jums papasakojau.
Juk aiškiai viską papasakojau, tiesa?
Labai aiškiai. Tesą sakant, aš turiu klausimą, karaliau.
Labai šito laukiau. Klausk, Pydžėjau.
Kodėl kaskart, kai išgirstu šią istoriją, per nugarą nubėga šiurpuliukai?
- Man irgi. - Rimtai, aš galvoju, tipo,
- kad esi vienas geriausių… - Jei esat toks geras,
kodėl dirbat savo tėčiui ir mokot žaisti devynmečius?
Manau, tiems mažvaikiams reikia išgirsti istoriją apie Endį Rodiką.
- Tikrai, ar ne? - Ne.
- Tik ne dar viena istorija. - Viro Bičo teniso turnyras.
Dieve!
2000 m. Aš prieš Endį Rodiką.
Oficialiai jis buvo garsesnis už mane, bet visi susirinko pažiūrėti manęs.
Myliu tave, Kūji!
PATVARKYK JĮ! KŪJI!
Keletą kartų buvom varžęsi mėgėjų lygoje.
Ir kaskart išspardydavau jam subinę.
Geriau nepasakysi.
Tikrai, kad pasakysi.
Bet tąkart buvo pirmas kartas, kai susitikom kaip profesionalai.
- Aš maliau jį į miltus. - Taip.
Šaunuolis, Kūji.
Tai mano sūnus.
Tada piktavalis ponaitis Endis nusprendė pagudrauti.
Taip. Jis panoro mane sutrikdyti ir pasiprašė į tualetą.
Aš nubėgau jam iš paskos.
Paslydau ant balutės.
Ir susilaužiau riešą.
Rodikai!
Susilaužęs riešą sudaužiau ir daug žadančią savo karjerą.
- Ką? - Akivaizdu, kad niekšelis Endis
kažkuo patepė grindis.
O tai reiškia, kad visi profesiniai Rodiko pasiekimai,
pavyzdžiui, pergalė JAV turnyre ir vedybos su supermodeliu Bruklin Deker,
faktiškai priklauso Dasčiui.
Tiesą sakant, labai įdomi mintis.
- Niekada apie tai nepagalvojau. Spėju… - Atsiprašau.
Paaiškinkit dar kartą, kodėl jo laimėjimai turėtų būti jūsų?
Aš irgi nepagaunu minties.
Na, gal tau reikėtų lankyti minčių gaudymo pamokas.
Gerai tu čia.
Tai va, viską pasakiau. Ir jau ėmiau nuobodžiauti.
Abejoju, ar mano pamokos jums bus naudingos.
Gal norit pamėtyt teniso kamuoliukus, ar ką?
- Taip. Pagaliau. Dieve! Prašau. - Taip. Prašau.
Minutėlę.
Pirma padarysiu vieną darbą.
Labai atsiprašau.
- Pamėtėsit? - Taip. Su malonumu.
Štai jūsų piklbolo kamuoliukas.
Šiukšlinėje!
Čia yra teniso klubas, ponia.
- Šiknius! - Aš girdėjau.
Puiku. Šito ir norėjau. Todėl pasakiau taip garsiai.
Gerai, piklbolo ponia. Padarysim taip.
Pydž. Siūlau žaidimą.
Jums patinka žaidimai. Jūs žaidžiat piklbolą, tiesa?
- Matot šią monetą? - Taip.
Padėkit ją bet kurioje aikštės vietoje, o aš turėsiu pataikyt į ją vienu smūgiu.
Jei pataikysiu, jums bus uždrausta čia lankytis visą likusį gyvenimą.
Jei nepataikysiu, galėsit vienerius metus nemokėti nario mokesčių.
Man bus uždrausta?
Na, man tas pats, nes nesu šio klubo narė.
Aš tik atėjau pasimokyti žaisti.
Tada padarom taip. Siūlau geresnį variantą.
Jei aš nepataikysiu,
atiduosiu jums šituos.
Dasti, ne. Atiduosi savo 1999 m. „Buick LeSabre“?
Taip. Atiduosiu 1999 m. „Buick LeSabre“, kuris nuvažiavęs mažiau kaip 322 000 km.
Jaučiuosi sutrikusi.
Nelabai turiu noro su jumis kalbėtis, bet labai įdomu pamatyt, ar pataikysit.
Ką daryt? Tiek to.
Pažaidžiam.
Dėti bet kur?
Kur tik norit.
Padėsiu čia.
Sunkoka. Kampe.
Taip!
Lauk iš čia!
Jėzau.
Neškit iš čia savo piklbolo subinę.
Kol dar neišėjot.
Nusišypsokit, jums čia uždrausta.
Didelio čia daikto. Dieve.
Gali perskaityt, kas parašyta ant mano vardinės plokštelės, Dasti?
Aišku, kad galiu, tėti.
Čia parašyta taip: „Čakas Boidas. Teniso reikalų prezidentas.“
Ką tu sakai?
- Regis, labai svarbus žmogus. - Taip.
Ne iš tų, kuriam patiktų, kad jo sūnus rengiasi kaip suskretėlis, amžinai vėluoja
- ir varo žmones iš klubo. - Teisingai.
Žinai, tiesa ta, kad bėda ne vien tavyje.
Šis klubas ritasi žemyn, o aš pabandysiu jį išgelbėti.
Šįvakar rengiu vakarienę vadovaujantiems darbuotojams, įskaitant tave.
Būsiu su vadovaujančiais darbuotojais.
Velniškai teisingai, būsi. Ir nepadaryk man gėdos.
Pasirodysi laiku, be savo kvailo galvos raiščio,
ir atsivesi porą, kad žmonės negalvotų,
jog užauginau beviltišką nevykėlį.
Klausau, pone.
Šįvakar laisvas, bičiuli mano?
Reikia pagalvoti.
Atsivesi ne jį!
O tą merginą, su kuria susitikinėji. Tą gražuolę, supranti.
Deja, mudu su Marisa išsiskyrėme.
Tada eik pas ją, atsiprašyk ir susigrąžink.
- Tai sudėtinga. - Eik, pasakiau.
Gerai. Toks jausmas, kad visą laiką kalbam tik apie mane.
Kaip tau sekas?
Jau eisiu. Padarysiu tai, ko prašai.
Nagi. Tu gali.
Nagi.
Tik pažiūrėkit, kas paršliaužė. Taip ir žinojau.
- Ne. Persigalvojau. To nebus. - Palauk!
- Ne, aš negaliu, Marisa. - Dar ir kaip gali.
- Ne, tikrai negaliu. - Grįžk.
Ko norėjai?
- Paprašyt paslaugos. - Gerai.
Noriu, kad vienam vakarui apsimestum, jog mes pora,
ir ateitum į vakarienę pas mano tėtį.
Dieve!
Jūs, vaikinai, mėgstat pažaisti, ar ne?
Vieną minutę esu blogiausias žmogus pasaulyje. Nebenori manęs matyti.
Jei neklystu, net pavadinai mane „neištikima“.
Pavadinau tave taip, Marisa, nes buvai man neištikima.
Dasti?
- Kas? - Buvau neištikima tik kartelį.
Aštuonis kartus.
Taip, bet tik su vienu vyru.
Su devyniais vyrais!
Dieve.
Tu kas – „Lietaus žmogus“? Viską taip gerai prisimeni.
Klausyk, Marisa, prašau, padaryk man šią paslaugą.
- Prašau. - Gerai jau.
Ačiū.
Taip, tas tiesa.
Esat skaitę Malkolmą Gledvelą?
Jo straipsnį apie „The Beatles“. Jie daug pasiekė tik todėl, kad repetavo.
Na, jis išvertė mane iš padų.
Ne, aš nuolatos apie tai galvoju.
- Tikrai? - Taip. Aš rimtai.
- Tėti, žiūrėk, ką atsivedžiau. - Marisa.
Tikiuosi, mes nevėluojam, Čakai.
Mes bandėm padaryti jums anūką.
Na, nors kartą atėjai laiku, išdykėli.
Aš išdykėlis.
- Man tiesiog patinka seksas… - Taip.
…su savo mergina.
Puiku.
- Prašau visų sėstis. - Prašau sėsti.
- Ačiū, kad mus pakvietei, pone. - Žinoma.
Tenisas.
Elegancija.
Tobula estetika.
Bet tenisas nėra vien sportas.
Tai yra gyva kvėpuojanti būtybė,
kuriai reikia mūsų apsaugos.
Mūsų kadais šlovingoje šalyje siaučia epidemija.
Ir tai yra…
piklbolas.
- Naujas koronavirusas sporte. - Taip.
Mes davėme šiems juokdariams blogiausią „Mountain Crest“ aikštelę,
kaip tam tikrą rankų dezinfekantą ar veido kaukę.
O dabar šie piklbolininkai užsigeidė daugiau aikščių.
Aš nebegaliu delsti su balsavimu dėl plėtros.
Jei mes pralaimėsim, paplitimo nebesustabdysim.
Mūsų klubas – viena paskutinių tvirtovių.
Mums teko pareiga tapti vakcina,
kad vieną gražią dieną nustotume apskritai apie juos kalbėti.
Nors jų yra beveik tiek pat, kiek mūsų.
- Pabaiga. - Na…
Tai buvo nuostabu, tėti.
Velniškai stipri metafora, Čakai.
Bet, Čakai, jei tų juokdarių yra beveik tiek pat, kiek mūsų,
supranti, ką mes galime padaryti?
Aš pasakysiu, ką galime padaryti, Gari. Galime iškviesti juos į dvikovą.
Tipo, su pistoletais?
Deja, ne.
Su teniso raketėmis.
Klubo įstatuose radau kai ką įdomaus.
Balsavimo galima išvengti, jei surengsime žaidėjų dvikovą.
Abi pusės išsirenka čempioną ir ginčą sprendžia teniso aikštelėje.
- Na, labai gera taisyklė. - Puiku.
Dieve, dėl ko jie rengdavo dvikovas?
- Na, dėl įstatų ir kitų panašių dalykų. - Kokių dalykų?
Visokių dalykų.
Supranti, kas galima, ko negalima,
kas gali tapti klubo nariu, ir taip toliau.
O kas anksčiau negalėdavo juo tapti?
Nežinau, Kris.
Tai senas klubas. Neturiu prieš akis viso sąrašo.
Taisyklė yra gera. Dabar ji mums naudinga.
Aišku? Gera taisyklė.
- Liaukis klausinėjusi. - Ką… Tiesiog kas negalėjo…
Suprantu. Tiesiog siūlyčiau nesivelti į ginčus…
- Kviečiu pasivaišinti. - …su tėčiu. Pasivaišinam.
- Taigi, gerai. - Puiku.
Na, aptarkime strategiją.
Piklbolininkai siųs į dvikovą Skipą.
- Dieve. - O jis buvo
velniškai puikus tenisininkas, kol neperėjo pas juos.
Taigi, kas galėtų būt jo priešininku?
Na, šį savaitgalį vyks klubo turnyras. Gal ten nužiūrėsim ką tinkamą?
Žinoma, kas laimės turnyrą, tą ir pasiųsim į dvikovą.
Jūs ką – juokaujat?
Labai juokinga.
Žinoma, aš sužaisiu su juo.
Žaisi ne tu.
Aišku, kad aš. Kas kitas?
Gari. Gali pasakyt mano tėčiui, kad esu geriausias žaidėjas klube?
Tiesą sakant, einu į virtuvę. Pažiūrėsiu, kaip ten mano vaisių pyragas.
- Tavo vaisių pyragas? - Taip. Paskaninau jį likeriu…
Nieko asmeniško, sūnau. Tiesiog mes negalim tavim pasitikėti.
Na, net Džinas tą žino.
- Aš? - Džinai, pasakyk jam.
Ką sakei, Gari?
Jis nieko nesakė.
Manau, Gariui reikia pagalbos su tuo pyragu.
- Nematau reikalo diskutuoti. - Ateinu, Gari.
Aš dalyvavau profesionalų turnyre.
Ir koks to rezultatas?
Tave sutriuškino stipresni žaidėjai.
Vyrams turbūt sunku susitvarkyt su tuo pyragu.
Pagalbos niekada nebūna per daug.
Tu nesi laimėtojas.
Eime, brangute. Pažiūrėsim, kas negerai su tuo vaisų pyragu.
Tėti, galime šnektelėti?
Nėra čia jokio pyrago.
Tai absurdas, tėti. Esu geriausias žaidėjas, ir tu tai žinai.
Na, tuomet įrodyk. Laimėk klubo turnyrą.
Atsipeikėk. Nedalyvauju turnyruose nuo jaunystės laikų.
Ten žaidžia tik sumauti odontologai ir panaši šutvė.
Na, tuomet tau tai bus juokų darbas. Laimėk turnyrą, ir aš pasirinksiu tave.
Taip bus sąžininga?
Taip, sąžininga.
KLUBO TURNYRAS ŠIANDIEN!
Kaip jautiesi, karaliau?
Pažemintas.
Aš greitai.
Kas erzins Kūjį, taps vinimi.
Tu statai tuos senolius į vietą, Dasti.
- Velniop! - Taip, karaliau!
Šūdas.
NYLAS K. DASTIS B.
Dėmesio, lemiamas taškas. Kur man atmušti, bičiuliai?
Nylai, rinkis. Tai tavo laidotuvės, mielasis. Kur man atmušti?
Tiesiog užbaikim setą.
Teisingai, mulkiai jūs. Karalius lieka savo soste.
Nylai, lik ten.
Atrodai pavargęs. Aš ateisiu pas tave, gerai?
- Labai ačiū. - Žiūrėk, kaip bus.
Mano riešas!
Regis, neperšokai per tinklą.
Vėl susitraumavai riešą?
Dvikovoje žais Nylas.
Ačiū, Čakai.
Bet sakei, jei laimėsiu.
Taip pat sakiau, kad negaliu tavim pasitikėti.
Ir dar kartą man tai įrodei.
Nagi, žmogau.
Na, puikus žaidimas, šikniau.
Ar gyveni seksualinį gyvenimą, Dasti?
Taip, bet aš atėjau dėl riešo.
Taip taip, riešas. Regis, pajudinai seną laivelinio kaulo traumą,
bandydamas peršokti teniso tinklą, kad padarytum įspūdį savo draugui Pydžėjui.
- Aš teisus? - Taip parašyta mano kortelėje?
Ne, tavo tėtis man pasakė. Mudu dažnai kalbamės.
Taip, čia ne tavo dokumentai, tiesą sakant.
- Bet… - Leisk pažiūrėti.
Privalau grįžt į aikštę ir įrodyt tėčiui, kad jis gali manim pasikliauti.
- Ką jauti? Gerai. - Skausmą.
- Jis nelūžo… - Taip.
…bet prasidėjo stiprus uždegimas.
Žinai, yra tokia sporto šaka, kuri mažiau vargina sąnarius
ir galėtų juos patausoti, kol sugis riešas.
Tikrai? Ir tai padės man grįžti į tenisą?
- Taip. - Kokia sporto šaka?
- Piklbolas. - Dabar galėčiau trenkt tau antausį.
Gerai. Klausyk. Pernai patyriau peties traumą.
- Patikėk, tas žaidimas mane išgelbėjo. - Tikrai?
- Kokia buvo trauma? - Man įkando.
- Gyvūnas? - Ne, žmogus.
Klausyk, suprantu, kad piklbolas yra keistas žaidimas,
bet tai greičiausias tavo kelias grįžti į tenisą.
Ir jis visai smagus.
Pabandyk. Pažaisk kartelį.
- Pažiūrėk, gal patiks. - Nežaisiu.
Bet gal galėtum, nežinau, duoti man kokių nuskausminamųjų.
Aš ne toks gydytojas, Dasti.
Padarysim štai ką.
Uždėsiu tau įtvarą ir kai ką išrašysiu, gerai?
- Tikras draugas. Ačiū. - Taip.
Bet padaryk man paslaugą.
Nepiktnaudžiauk jais, gerai?
- Ačiū. - Taip. Gerai.
Ir tau reikėtų pasisaugoti ne vien teniso.
Jokių energingų judesių riešu.
- Supratau. - Gerai?
- Nepurtyk limonado skardinių, gerai? - Jokiu būdu.
- Nekratyk pulo lazdų, gerai? - Gerai.
Nespaudyk savo dešros. Gerai?
- Kalbi apie smaukymą? - Turbūt. Supratai?
- Supratau. - Gerai?
Kiek vidutiniškai kartų per savaitę?
Vadinasi, daug. Nėra to blogo, kas neišeitų į gera.
Tau reikia susitikinėti su moterimis.
Tavo situacijoje visai ne gėda už tai mokėti.
Na, man viskas su tuo gerai.
Žinok, yra tokia svetainė lipšnikaipmedus.com.
Ten gali be jokių įsipareigojimų susipažinti su karštomis pupytėmis.
Tai padėtų man grįžti į tenisą?
Taip daryti riešu galima tik tam tikrą skaičių kartų.
- Gal man tapti kairiarankiu? - Tu nori…
Tapti kairiarankiu. Įdomu.
Nes tada tapsi… kaip ir kitu žmogumi.
Gerai. Jau eisiu. Ačiū už receptą.
- Dėkui. - Perduok tėčiui linkėjimus.
Gerai.
- Lipšnikaipmedus.com. - Jau sakei. Ačiū.
Ar tai – pokštas? Aš negaliu jums padėti.
Kodėl?
Išrašei man receptą piklbolui?
Pamaniau, kad bus smagu.
Tu juk nenunešei jo vaistininkui, tiesa?
Ne. Aišku, kad ne. Aš ne kvailys.
ĄŽUOLŲ BENDRUOMENĖ VAISTINĖ
Ir kaip reikalai su lipšniomis kaip medus pupytėmis?
Nes jei pasinaudosi mano kodu, gautume dešimt papildomų taškų.
EKOLOGIŠKI ŽIRNELIAI
Gerai.
Paieškosiu kitaip.
ARČIAUSIAS PIKLBOLO KLUBAS
Gerai.
ATVIRAS PIKLBOLO MŪŠIS
Piklbolo mūšis?
KVIEČIA GEILĖ RAIT BENDRUOMENĖS CENTRAS „SAULĖLYDŽIO PIEVOS“
Nesąmonė.
SPUSTELĖKIT ČIA IR UŽSIREGISTRUOKIT!
Užsiregistruoti.
Šaunuolis.
Mušk. Aš atmušiu.
Ne.
Naujokas.
Naujokėlis.
Žinai, nereikia švaistyt laiko. Negaliu pakęsti, kai žmonės vėluoja.
Supranti, jei nori žaist, tai žaisk. Jei nenori dalyvauti, nesiregistruok.
Žiūrėk, kas nusprendė prisijungti.
Vaikine. Kur susiruošei?
Tu užsiregistravai, tiesa?
Taip, įvyko mažas nesusipratimas.
Tu Dastinas Boidas?
Taip. Tai aš… Bet aš neužsiregistravau…
Esi ketvirtas mūsų žaidėjas. Eikš. Pabūsim piklobolo draugais.
Aš užsiregistravau, tik ne šitam. Tai buvo technolog…
Nemalk šūdo, vaiki.
Tu nemanei, kad teks žaisti su pagyvenusiomis poniomis,
todėl dabar bandai išsisukti.
Mums kaip tik trūksta vieno žaidėjo.
O aš atėjau paprakaituoti, biče.
Tai va. Aš žaidžiu su Džude, tu žaidi su Kandise. Pirmyn.
Labas, aš Kandisė.
Atvažiavai čia su 1999 m. „Buick LeSabre“?
Visada norėjau tokios mašinos.
Taip, su ja. Ir ji nuvažiavusi mažiau kaip 322 000 km.
Klausyk, atsiprašau dėl to viso, supranti…
Mano išvarymo?
Taip, atsiprašau dėl to.
Jau pamiršau. Atsilygink parodydamas, ką moki aikštelėje.
- Tą aš galiu. - Pasiruošę?
Minutėlę.
Kaip suprantu, žaisi pirmą kartą.
Na, manau, viskas bus gerai.
Esu buvęs profesionalus tenisininkas, tad piklbolas manęs neišgąsdins.
Tai ne tenisas.
Žinau, tai – piklbolas. Dar blogiau.
Gerai. Taigi, ta mėlyna zona yra vadinama ne tinklo zona arba virtuve.
Tos linijos peržengti negalima, nebent kas nors muša…
Gerai. Klausyk, aš mokau kitus. Manęs nereikia mokyti.
Taip, mačiau, kaip tu mokai. Tik norėjau paaiškinti.
Klausyk, aš nekenčiu pralaimėti.
Tada mes turime vieną bendrą bruožą. Nes aš irgi šito nekenčiu.
- Aišku. - Man karšta. Pradedam jau.
- Pirmyn. - Žaidžiam.
Nagi.
Žinai, kad reikia paduoti iš apačios?
Ką sakei?
- Tik iš apačios. - Ne, aišku, kad žinau.
- Gerai. - Tik apšildau ranką.
Taip ir maniau, kad žinai.
Pirmyn.
Brolau.
Jūsų padavimas. Bet galima paduoti tik iš apačios.
0–0–1.
Ramiau, stipruoli. Nereikia kirst taip agresyviai.
Tiesą sakant, ponia, toks jau aš.
Ten antinas Dafis?
Ne, kūjis.
Nes aš stiprus.
- Aišku. - 1–0–1.
Atmušk. Labai gerai.
- Puiku. - Pokšt!
Mano!
Taip!
Nebejuokinga, ponios?
Dar ir kaip juokinga.
Tavo koja buvo virtuvėje.
Tiesą sakant, tavo visas kūnas buvo virtuvėje.
Taškas atitenka joms.
Tokiais atvejais mes paprastai sakom:
„Šefe, atnešk ko nors užkąsti, jei jau esi ten.“ Arba…
Išplauk indus, jei jau esi ten, žioply.
Išplauk indus, jei jau esi ten,
- žioply. - Esi ten, žioply.
- Išplauk indus, jei jau esi ten. - Taip, Geilė mėgsta tai kartoti.
Aš kartais mėgstu paklausti: „Kur peilis sviestui?“
Nes kartais nueini į virtuvę, pasiimi gabalėlį sviesto
ir keksiuką,
atsisėdi ant savo mėgstamos sofutės pažiūrėti savo mėgstamą serialą per TV,
pažiūri, kad turi keksiuką ir gabalėlį sviesto, o…
Gerai, supratau. Gana.
Žioply, pasirūpink indais.
- Nevadinkit manęs žiopliu. - Žioply, pasirūpink indais.
- Pasistenk nelipti į sumautą virtuvę. - Gerai!
- Į tinklą! - Nagi!
Nereikia taip stipriai mušti.
Po galais!
Tau jau geriau sekasi, Dasti!
Negi taip sunku išmokti?
- Nesąmonė. - Padarysi skylę tinkle!
Pavaryk.
Toli nuskrido. Puikus smūgis!
Tai buvo puikus smūgis.
Ką tu sau galvoji, žmogau? Čia tau ne beisbolas!
Taškas.
Tai buvo užribis!
Ne užribis. Taškas!
Kamuoliukas pataikė į liniją! Taškas!
Tu gal akla? Tai buvo taškas!
Bet tai buvo užribis.
Aš užmušiu tą bobą!
- Pirmyn, tavo padavimas. - Minutėlę.
- Kas? Man viskas gerai. - Nuleisk garą. Dvi sekundės.
- Pati nuleisk garą. - Tada geriau žaisi.
Išgraužk, ponia!
Nesmūgiuok taip stipriai. Nagi, lemiamas taškas.
Ne, žinau. Suprantu.
- Mums jo reikia. - Viskas bus gerai.
- Netikiu, kad tai vyksta. - Lemiamas taškas.
Man šokas.
Aš už jas daug geriau žaidžiu.
Atmušk.
Šaunuolė.
- Aš atmušiu. - Traukis atgal!
Dinkis!
- Taip! - Pavadinai mane dinkiu, Geile?
Pavadinai mane dinkiu?
Jei kas ir yra dinkis, tai tu pati, Geile, velniai griebtų!
Tai žaidimas, mažiau!
Ant tavo veido parašyta, kad esi dinkis. Aš tau ne dinkis!
- Dasti. - Kas? Ji pavadino mane dinkiu!
Taip. Toks kamuoliuko atmušimas vadinamas dinkiu.
- Žinau! Ji pavadino mane dinkiu, ir aš… - Ji nevadino tavęs dinkiu!
- Ji ką tik pavadino mane dinkiu! - Ji kalbėjo apie atmušimą!
Žinau, nes toks atmušimas vadinasi „dinkis“. Tą ir sakau!
Nurimk jau!
- Iš šono atrodo, kad esi įsiutusi! - Pats nurimk.
- Nurimk! Tu nemoki pralaimėti! - Niekas negalvoja, kad esu įsiutusi.
- Kam nors atrodo, kad esu įsiutusi? - Tu nemoki pralaimėti!
- Visi… - Visi sako, kad ne!
Nekenčiu to kvailo žaidimo!
Išeinu!
- Mažiau! - Ko?
Gal nori atsirevanšuoti?
Taip, norėčiau tokios galimybės.
Pralaimėjęs vaišina priešpiečiais!
Pabudusi šį rytą
nė pasvajot negalėjau, kad mane vaišins takais toks Haris Stailsas.
- Haris Stailsas. - Nežinau.
Manau, jis labiau primena Šalametą.
Esi taip girdėjęs apie save sakant?
Kad primenu Timotį Šalametą?
Ne, nė karto gyvenime.
Kaip jūs susipažinot? Kaip susidraugavot?
Na, aš dirbau asmenine Geilės padėjėja.
Ji buvo garsi advokatė iki to „incidento“.
Taip, tai buvo nesusipratimas.
Ji trinktelėjo farui.
Tuo metu nežinojau, kad jis faras.
Jis buvo su uniforma.
Kieno tu pusėje?
Faro. Ir pasakiau tai teisme.
Tu irgi su jomis dirbi?
Aš čia naujokė. Tiesiog žaidžiu su jomis piklbolą.
Tai vienas iš 10 000 hobių, kurių ji griebėsi po to,
kai išsiskyrė ir jai pavažiavo stogas.
- Man nepavažiavo stogas! Ne. - Pavažiavo. Dar ir kaip.
Išgyvenau klasikinius išsiskyrimo etapus,
kuriuos kažkuriuo metu išgyvena visos moterys.
Ji nusipirko didelę storą gyvatę.
Nusipirkai didelę storą gyvatę?
Pagalvojau, gal galėčiau tapti vienu iš tų žmonių,
kurie vaikšto po parduotuvę su gyvate ant kaklo.
Ir kaip tau sekėsi?
Prastai. Visai prastai.
Taip, nė kiek neabejoju.
- Kas? - Ką gi.
Žinot, ką? Buvo tikrai keista
- ir smagu. Man patiko. - Ir smagu.
Ačiū, žmonės, už žaidimą, bet jau turiu bėgti.
- Ačiū. - Palauk.
Tiesą sakant, gal parvežtum mane namo?
O tavo draugės negali parvežti?
Aš atėjau pėsčiomis.
Aš atvariau su motoroleriu.
Lauksiu prie „Buick“.
Gerai.
Reikėtų pakartoti.
Na, kad tu pralaimėtum ir pavaišintum mus takais.
Pažiūrėk į tą veidelį!
Ačiū!
Turėtum dar kartą pažaisti.
Galėtum tapti puikiu piklbolininku.
Puikiu piklbolininku? Ačiū, ne.
Kodėl? Dėl keisto žaidimo pavadinimo, keistų taisyklių ar dėl to,
kad dauguma žaidėjų yra prastos fizinės būklės ir niekada nesportavę?
Taip, būtent dėl šių priežasčių.
Bet būtent dėl to mes galėtume dominuoti, Dasti.
Nugalėtume visus iki vieno.
Tas žaidimas ne man. Jis man atrodo šiek tiek kvailokas.
Aišku, supratau.
Negaliu patikėt, kad galėjai lažintis iš tokios mašinos.
- Gerai. - Ji tikra gražuolė.
- Čia yra žiebtuvėlis… - Taip.
- …kasetinis grotuvas, nuleidimo svirtis. - Taip.
Atvažiavom.
Čia?
- Taip. - Gerai.
Na, ačiū, kad parvežei.
Duokš savo telefoną.
O kam?
Duokš.
Ką darai?
Įrašiau savo numerį tam atvejui, jei persigalvosi
ir norėsi pažaisti su manim piklbolą.
- Dar kartą ačiū. - Nėr už ką.
Atmink, Dasti, mes galėtume dominuoti.
Visus nugalėti!
Kodėl reikėjo važiuot 45 minutes į sporto prekių parduotuvę?
Visos šios prekės yra specializuotojoje parduotuvėje.
Na, čia didesnis pasirinkimas.
Be to, man atrodo, kad mes per mažai laiko leidžiam kartu.
Ir man taip atrodo.
PIKLBOLAS
Štai.
Tik pažvelk. Piklbolas.
Kokia nesąmonė.
Įsivaizduok, jei ką nors iš čia nusipirkčiau,
pardavėjas mirtų iš juoko.
Nė nežinau, kada juoktis.
- Įsivaizduok. - Gerai.
- Ateinu ir nusiperku… - Taip.
Dieve, radau.
Gerai, rimtu veidu nusiperku štai tokią raketę.
Gerai, dabar supratau.
Tai būtų tokia alternatyviojo stiliaus komedija…
- Taip. Nueinu prie prekystalio… - …kaip Endžio Kaufmano.
Bet aš tikrai ją nusipirksiu ir parsivešiu namo.
Na, leisk man minutėlę pagalvoti, kuri raketė pati juokingiausia.
- Taip. Gerai. - Ten Endis. Endi!
Šita juokingiausia. Galiu garantuot…
Dasti, žiūrėk.
Ten sumautas Rodikas.
- Endi! - Sveikas, Endi.
Kaip sekas? Malonu matyti.
Žinai, kokį pokštą iškrėsim?
Nemačiomis išslinksim iš čia ir dingsim per galinį išėjimą.
Man nebejuokinga, Dasti.
- Žiūrėk, pasipūtęs kaip gaidys. - Taip.
- Reikia pastatyt jį į vietą. - Sutinku.
Tikrai sutinku, bet šitiek užtrukome čia juokaudami ir kvailiodami,
kad nebeturime laiko. Reikia grįžti į darbą.
Tu privalai! Tu čia kuri žiauriai gerą komediją.
O jis nusirito iki to, kad pasirašinėja kažkokią knygą, kaip nevykėlis.
Tai ne kažkokia knyga, o jo knyga. Jis ją parašė. Tai ne…
- Bet tai turėtų būt tavo knyga, Dasti. - Sutinku.
Tavo istorijos. Tu laimėjai JAV teniso turnyrą.
Kvėpuok. Nesinervink. Pydžėjau, žinau, kad tu…
- Rodikai! - Ne!
Endi! Sveikas, brolau.
Dastis. Dastis Boidas. Kūjis.
- Taip, žmogau. Čako sūnus. Taip. - Taip, Čako sūnus.
- Taip, smagu tave matyti, brolau. - Ir man. Senokai nesimatėm.
Kaip sekas tavo tėčiui? Tame pačiame klube?
Mes abu tebesam tame klube, tiesą sakant.
- Tu jam dirbi? - Ne, aš dirbu su juo.
Klubas kaip ir priklauso mums abiem.
Kodėl ant tavo marškinėlių užrašyta „Jaunesnysis teniso treneris“?
Tai nepanašu į atsiprašymą, Endi.
- Nekelk bangų. - Gal pabandysi dar kartą?
Apie ką jis?
Jis apie 2000 m. Viro Bičo teniso turnyrą.
Tas pimpis pagavo tave nusikaltimo vietoje.
2000 m. aš laimėjau, o kas tas pimpis?
- Jis pimpis! - Ne pimpis.
Atsiprašau, nelabai suprantu.
Ko papylei ant grindų? Tepalo? Aliejaus?
Trečias, dar baisesnis variantas?
Visai nieko nesuprantu.
Mano draugas kažko užsiplieskė.
Melagių melagis.
Bučiuoji Bruklin Deker tuo savo melagio liežuviu?
Taip. Jai patinka. Bet aš nemeluoju.
- Na, žmogau, buvo smagu pasimatyti. - Ir man, Endi.
- Perduok tėvui labų dienų. Gerai. - Būtinai. Buvo smagu pasimatyti.
- Sveikinu su knyga. Taip. - Ačiū, viso.
Dasti, man atrodo, kad tu ne iki galo su manim sąžiningas.
Rodikas didesnis šūdžius, nei tu sakei.
Taip.
Taip. Ačiū, Pydž.
- Na, jis garantuotai meluoja. - Taip.
Apgailėtina, ar ne?
Velniškai nervina.
Nesiginčysiu.
KŪJIS PRIEŠ ENDĮ – NEŽIŪRĖTI!
Du jauni perspektyvūs žaidėjai.
Boidas su savo galingais padavimais dominavo tarp jaunių,
bet ar tai pasiteisins profesionalų kovoje?
Kol kas taip neatrodo,
bet gal Rodikui šįkart tiesiog pasisekė.
Na, spėju, tai nebuvo šiaip sėkmė.
Regis, Rodikas – gerokai stipresnis tenisininkas.
Turbūt sunku…
ČAKAS BOIDAS DASČIO TĖVAS IR TRENERIS
…kai tave treniruoja tėtis.
Tokiomis akimirkomis džiaugiuosi, kad augau be tėvo.
Ne.
- Ne. - Tęsk.
Boidas išbėga iš aikštės?
Gali būt, kad kilo bėdų dėl sveikatos,
o gal paprasčiausiai jis neišlaikė įtampos.
Nelabai vykęs debiutas.
KANDISĖ AR TOS AIKŠTELĖS APŠVIESTOS?
Gerai, lemiamas taškas.
Taip.
Aš tave įveiksiu.
Dar nepraradau įgūdžių! Taip!
Būtų buvę lengviau laimėti, jei būtum atlikęs dinkį, nemanai?
Šito niekada nebus. Ne.
Na, tai tikrai buvo geriausias žaidimas
prieš 30 metų už tave vyresnę moterį, kiek esu mačiusi tave žaidžiant.
Taip, tikrai.
- Taip! - Tu labai savimi didžiuojiesi.
Na, pastaruoju metu retai laimiu.
- Gaila. - Geras jausmas.
Ne, žinau. Aš irgi retai laimiu.
- Už sunkias pergales. Į sveikatą. - Taip. Taip, velniai griebtų.
MIČAS
Dieve.
Vienuolika praleistų skambučių nuo buvusiojo.
Vienuolika?
Neklausk. Nenoriu apie tai kalbėti.
Suprantu.
Yra toks renginys, į kurį kasmet einame kartu,
ir jis skambina norėdamas paklausti, ar gali į jį atsivesti savo naują draugę.
Kalė.
Ne, iš tikrųjų tai ji visai šauni.
- Tikrai? Na, smagu girdėti. - Nekenčiu tos 50-metės energijos.
Atvirai sakau, nežinau, ką tau atsakyti.
- Žinau, kad tau sunku suprasti. - Taip.
Na, yra taip.
Kai palikau jį, maniau, kad išsiskyrusi
- tapsiu laimėtoja. - Žinoma.
Bet dabar jis džiaugiasi jos draugija, o aš tebesu vieniša.
- Todėl, suprantama, aš negaliu… - Tai skaudina.
…ten rodytis.
- Tai tu neisi. - Ne.
- Nesmagu. - Taip.
- Bet kodėl tu su juo išsiskyrei? - Jis buvo toks nesubrendėlis.
Neturėjo jokių troškimų.
Jis neturėjo daug draugų, tik vieną tokį keistuolį,
kuris pritardavo viskam, ką jis sakydavo.
Toks pataikautojas.
Ir jis amžinai pasakodavo tas nuobodžias istorijas apie savo šlovingas dienas.
Nebuvo jis jau toks blogas.
Tiesa ta,
kad būčiau su viskuo taiksčiusis, jei jis būtų mane palaikęs.
Atėjot į aikštę papliurpti
ar norit pažaisti?
Norim pažaisti!
- Tu nieko prieš? - Ne.
- Mes žaisime poroje. - Taip.
- Pirmyn. - Kas jie tokie?
Taip!
Nebegaliu su jais žaisti. Neištversiu daugiau nė sekundės.
- Klausyk. Suprask, jie yra stenėtojai. - Ką?
- Manai? - Esu žaidusi su tokiais žmonėmis,
ir vienintelis būdas juos nugalėti – stenėti labiau už juos.
Mes juos galime nugalėti dėl to, kad esame stipresni žaidėjai.
Ne, taip nieko nebus. Reikia daryti taip, kaip sakau.
Stenėk su manim, Dasti.
Kuo erotiškiau, tuo geriau.
Galit kurti ten savo strategijas, bet tai jums nepadės.
Visi turi planų, kol negauna į snukį.
- Žaidžiam toliau. - Gerai.
- Gerai. Žaidžiam. - Gerai.
Padarysim viską, ką galim, taip?
Taip.
Dieve.
Geras.
Dieve!
Taip!
Ką tu išdarinėji? Jei sakau keičiamės, vadinasi, keičiamės.
Na, nebūtų reikėję taip dažnai keistis,
jei nebūtum žaidęs kaip sumautas mažvaikis.
- Liaukis. - Pripažink, buvo smagu!
Kandise, tai buvo pasaka!
- Ar ne? - Ir mes laimėjom!
- Mes laimėjom! - Tu laimėjai!
- Abu gavom po pergalę.
Klausyk, manau, tau reikėtų nueiti į tą renginį.
- Ką? - Į tą renginį,
apie kurį kalbėjai, kuriame pasirodys tavo buvusysis su drauge.
Tau reikėtų nueiti.
- Ne. - Koks tai renginys?
Labdaros vakaras paprastame klube, kuris man labai patinka.
Tada neik. Kantri muzika užknisa.
Kandise!
Labai atsiprašau. Nežinau, kas čia buvo.
- Aš… - Aš pasakysiu, kas buvo.
- Tu skėlei man antausį! - Žinau. Tik nežinau, kodėl.
Na, todėl, kad pasakiau, jog kantri muzika užknisa.
Kas čia vyksta?
Tu pasakei tai, kas mane nuliūdino,
nes tokių dalykų aš negaliu klausytis.
- Tikrai? - Taip! Tai rimtas dalykas.
Kantri muzikos mylėtojams, kurie gyvena ne pietuose,
su tuo labai sunku taikstytis.
Jie susiduria su daugybe panašių išankstinių nuostatų,
ir tai yra rimta problema.
Tai keisčiausias dalykas, kokį man teko girdėt gyvenime.
Duokš savo telefoną.
Duokš telefoną, greičiau.
Ką darysi su mano telefonu?
Parsiųsiu grojaraštį, kuris tau tikrai patiks.
- Kokį grojaraštį? - Jis vadinasi „Kaubojų klasika“.
Gerai, aš tikrai nesiklausysiu „Kaubojų klasikos“… Prašau.
- Manau, kad klausysi. Tikrai klausysi. - Ne, aš…
Kas?
- Pasakysiu tau paslaptį. - Kokią?
Turiu tau klausimą. Niekaip negaliu suprasti.
Jie yra brolis ir sesuo ar pora?
- Negaliu tau atsakyti. - Ar ne?
- Nes brolis ir sesuo taip nesielgia. - Tai veda mane iš proto.
- Turbūt imsiu ir paklausiu jų. - Nereikia.
- Antraip negalėsiu užmigti… - Man bus labai gėda.
- Atsiprašau! - Ne!
Pora ar brolis su seseria?
- Mes – partneriai. - Partneriai.
Dar geriau. Dingstam iš čia.
Piklbolas – šio klubo ateitis, Čakai.
Ir aš, pasiskelbęs šio klubo piklbolo komiteto pirmininkas,
jaučiu pareigą spausti tave paskirti balsavimo dėl plėtros datą.
Mums reikia daugiau aikštelių, Čakai.
Tai ne vienintelis man rūpimas klausimas, Skipai.
Supranti, mes praradome popierinių puodelių,
iš kurių geriame vandenį, tiekėją.
Man labai gaila. Aš nežinojau.
Nes tu neklausei.
Kuo galėčiau padėti dėl tų puodelių?
Manau, padarei viską, ką galėjai. Tu jį panaudoji ir suglamžai, Skipai.
Visi tą mato. Esi tikras Pigis švaistūnas.
Na, tas švaistūnas dažniausiai atsineša vandenį iš namų.
Dažniausiai, bet ne visada.
Pasakysiu tau štai ką. Balsavimas dėl plėtros vyks šį penktadienį.
Labai ačiū.
O aš pagalvosiu apie švaistymą.
Išgersiu ir panaudosiu dar kartą.
Daugiau neglamžysiu.
- Labas. - Sveikas.
Pajuokavau.
Ko tas šiknius norėjo? Daugiau popierinių puodelių?
Tikras švaistūnas.
Tik norėjau tau pasakyt, kad riešas sparčiai gyja, tėti.
Taip, aš buvau pas gydytoją. Jis pasakė, kad drąsiai galiu dalyvaut
artimiausiose varžybose.
Tau to neprireiks. Žais Nylas.
Taip, dėl riešo, tik noriu pasakyt, kad jaučiuosi puikiai
ir saugau jį, jei kartais tau prireiktų geriausio žaidėjo.
- Žaidėjo, kuris yra laimėjęs. - Man nereikia tokio, kuris yra laimėjęs.
Man reikia tokio žaidėjo, kuris gali laimėti.
Čakai! Aš atsinešiau!
Tik norėjau tau parodyt, kad šiandien jį atsinešiau.
Tai pleistras mirštančiajam, Skipai.
Visiškas kvailys.
Lyg galvotų, kad pleistras gali padėti mirštančiajam,
kaip tu ir sakei.
Nes pleistras negali padėti mirštančiajam.
Gerai, na, jau bėgsiu.
Pranešiu naujienas apie riešą, tėti.
Nebūtina.
Man kažkas su klausa.
Sakei, kad myli mane?
Pajuokavau, tėtuk.
O gal tikrai taip sakei?
KANDISĖ – KLAUSAISI „KAUBOJŲ KLASIKOS“?
NE. IR NESIRUOŠIU.
AIŠKU, GERAI. DAUGIAU NETRUKDYSIU.
Matei, Dasti?
Neįtikėtina.
O DABAR? JAU KLAUSAISI?
VIS DAR NE.
Taip!
AIŠKU… BET TIKRAI PAKLAUSYSI.
Ką ten darai su tuo telefonu? Filmuoji mane?
GROTI
Įkelk į „Snapchat“.
Aštuonerių metų
Sėdžiu prie upelio Su meškere
Vanduo raibuliuoja Žiūriu į plūdę
Matau besileidžiančią raudoną saulę
Mamos kviečia vaikus vakarienės
Greičiau namo
Mes riktelėjom: „Dar penkias minutes“
Laikas bėga Laikrodis nesustoja
Kaip norėčiau dar kelių akimirkų Šito gėrio
Nuostabus laikas
Bet jis lekia kaip vėjas
Laiko neatsuksi atgal
- Kaip norėčiau sustabdyti - Norėčiau sustabdyti
Tokias akimirkas
Dievas mato, viską padaryčiau
Dėl tų penkių minučių
Juk nedaug prašau.
Aštuoniolikos mečiau sportą
Nuėjau į aikštės centrą
TU KLAUSAISI, TAIP?
ŠI DAINA PASAKOJA ISTORIJĄ!
Juk mes…
Pralaimėjom 10–9
Ji apie trenerį.
GERIAUSIŲ DAINŲ POŽYMIS
Turiu nusipirkt bilietą
- Gali man duoti dar penkias minutes? - Dar penkias minutes
Ačiū, kad visi susirinkote.
Žodis tau, Pigi.
Kaip visi žinote,
teprašome dviejų aikštelių, kuriose galėtume žaisti piklbolą.
BALSAVIMAS DĖL PLĖTROS
Kalbėsiu trumpai ir aiškiai, nes toks jau esu.
Taigi, dabartinė piklbolo aikštelė, kurioje žaidžiame,
tai yra 16-a aikštelė, yra visiškai nepriimtina.
16-OS AIKŠTELĖS PROBLEMOS
Pietrytinė tvora yra per arti,
bazinės linijos kampas – deformuotas ir įskilęs,
ir visi piklbolo žaidėjai man pritars,
kad varvantis čiaupas palieka labai slidžią balutę prie tinklo virpsto.
- Aišku. Viskas? - Dar pora dalykų.
Ant savo namo radau tokį grafitį.
Čia parašyta: „Dvėsk, pikl-pimpi.“
Pikl-pimpi.
Kas nori žaisti piklbolą?
Aš noriu žaisti piklbolą
Susitiksim piklbolo aikštėje
Gražiai atrodau su savo šortais
Kas šiais laikais žaidžia piklbolą?
„Oskaro“ laimėtojas Džeimis Foksas.
Tei Tei.
Lailas ir Erikas Menendezai žaidė tenisą
tą dieną, kai nužudė savo tėvus.
Mums reikia tų piklbolo aikštelių,
kad daugiau niekada nepasikartotų Lailo ir Eriko Menendezų istorija.
- Aišku. Dabar viskas? - Taip.
Išgirdome įdomių faktų, Skipai.
Gal galėtume pereiti prie balsavimo?
Tiesą sakant, balsuoti nėra reikalo.
Žinom, kad turi reikiamą balsų skaičių, bet tai nesvarbu.
- Pala. Čakai, tu žadėjai. - Garis jums išdalins
ištraukas iš klubo įstatų.
Taisyklės yra taisyklės, Skipai.
Tuo remdamasis pranešu jums apie iššūkį – žaidėjų dvikovą.
Tai ko aš pusantros valandos čia kalbėjau?
Dvi savaites ruošiau pristatymą.
Na, turbūt pamiršau tau pasakyti.
Taip, kaip tu pamiršti
atsinešti kasdien vandenį, Skipai.
Dabar abi šalys turi išsirinkt čempioną.
Tenisininkai siūlo Nylą.
Ar ką nors kitą. Juk nebūtina išsirinkti dabar pat.
Bet galima, nes mes jau žinome, ką renkamės.
Žinau, bet nebūtina, nes mano riešas sparčiai sveiksta.
Bet jau nuspręsta, tad nebėra ko delsti.
Žinau, bet aš manau, kad dabar…
Susirinkimas baigtas.
Ačiū visiems.
Buvo įdomu.
Ne. Man vienodai.
- Stipru. - Įkvepiančiai.
Gerai čia taukštelėjai, Čakai.
Net šiurpas nuėjo.
- Klausau. - Labas.
- Sveikas. Kaip sekėsi? - Susirinkime?
Normaliai.
Visai neblogai, tikrai.
Puiku. Smagu girdėti.
Taip.
Be to, tėtis ir vėl mane pažemino.
Taip, tik šįkart viso klubo akivaizdoje.
Dieve. Apgailestauju. Tai siaubinga.
Gana apie mane.
Gal norėtum pažaisti piklbolą šį vėlyvą vakarą?
Šįvakar? Ne.
Tiesiog jaučiuosi pavargusi.
Nusprendžiau niekur neiti, supranti, pažiūrėti filmą ir panašiai.
Logiška. Aš irgi pavargęs.
Aš irgi niekur neisiu ir pažiūrėsiu filmą.
Kokį filmą žiūrėsi?
Na, nežinau.
Šįvakar per TCM rodys „Absolventą“.
„Absolventą“? Tikrai?
Taip.
Neseniai žiūrėjau jo anonsą.
Žiūrėjai „Absolvento“ anonsą?
Man jis labai patiko.
Mielai jį pažiūrėčiau, bet neturiu TCM kanalo.
Dasti, jei nori ateiti ir pažiūrėti jį pas mane, esi laukiamas.
Nors jau labai vėlu.
Gerai. Na, turiu šiokių tokių reikalų.
Esu ganėtinai užsiėmęs, bet tu esi gera draugė.
Man atrodo, kad tau vieniša. Tuojau būsiu.
Dieve.
Tai tavo tėtis taip ėmė ir pareiškė: „Bet kas, tik ne mano sūnus“?
Aš nenoriu apie tai kalbėti.
- Todėl ir atėjau čia. - Gerai.
Jei jau esi čia, galiu paklausti tavo nuomonės?
Žinoma. Apie ką?
Na, paklausiau tavo patarimo ir nusprendžiau nueiti į tą klubą.
Šaunuolė.
Žinau, bet noriu išgirsti vyro nuomonę apie tai, kaip atrodau,
nes noriu, kad Mičas paspringtų, mane pamatęs.
Gerai, na, tuomet pasirodyk.
- Gerai! - Nekantrauju.
Ačiū.
Tuojau persirengsiu.
Gerai. Gražu čia pas tave.
Labai ačiū.
Daugybė daiktų.
- Užsiimi keramika? - Taip.
Tai dar vienas mano hobis.
Tai yra sausaininė.
- Sausaininė? - Taip.
Ji tokia įlenkta, kad joks sausainis čia netilptų.
Žinau, bet tai labai padeda, kai stengiesi mažiau valgyti.
- Tai dietinė sausaininė. - Taip!
Labai protinga, Kandise.
Tai nutiko neplanuotai, žmogau. Tiesiog nulipdžiau, ir viskas.
Būtent taip ir atrodo.
Jei ji tau taip patinka, galiu padovanoti.
Ačiū, bet turiu jų pakankamai.
O tu turi hobių, Dasti?
Taip, turbūt tik tenisą, spėju.
Na, tai labiau sportas, bet…
matau, kad jis tau labai patinka.
Na, vaikystėje jis man patiko labiau.
Ar bent jau patiko leisti laiką su tėčiu.
Taip, buvo smagu. Jis tikrai manimi tikėjo.
Tai buvo nepakartojamas jausmas.
Jis man atidavė visą save, o tada aš…
aš susimoviau.
Na, man atrodo, kad ir jis susimovė.
Kandise?
- Klausau. - Čia tu su vestuvine suknele?
Ne, įsirėminau panašios moters su vestuvine suknele nuotrauką.
Eina sau.
Ką pasakysi?
Tu verti iš kojų.
Puiku.
- Jau buvau pradėjusi nerimauti. - Ne.
Žiūrėk, ką radau sandėliuke.
Jei kartais norėtum kaubojiškos skrybėlės, ji tavo.
Ji buvo Mičo.
- Kaip aš atrodau? - Manau, ji tau labai tinka.
- Pats pažiūrėk. - Tikrai?
- Taip. - Gerai.
- Tik pažvelk į mudu. - Gražiai atrodom.
Taip, tikrai, ar ne?
- Prasideda filmas. - Taip. Pažiūrim.
Ponia Robinson, jūs norit mane suvilioti.
Žiauriai geras filmas.
- Žinau. - Turėtų tapt klasika.
- Toks ir yra. - Tikrai?
Na, tikrai vertas.
- Atrodai susikrimtęs. - Ne. Aš tik…
Tik truputį nerimauju dėl ateities.
Na, manau, tas vaikis su didele nosim galėtų padaryti gerą karjerą.
Dasti, tai Dastinas Hofmanas.
Jam jau aštuoniasdešimt.
Jis gerai atrodo.
Jis ne toje tilto pusėje. Esu buvęs ant to tilto.
Jį galima perva…
Tai klaida. Negalima…
Gerai.
Apkamšysiu tave.
Norėjai pasikalbėt, bose?
Galiu būt su tavim atviras?
Labai norėčiau.
Supranti, Pydžėjau,
susidūriau su tokia viena trikdančia problema
knygoje, kurią dabar rašau.
Nieko keisto. Tu juk toks protingas.
- Kaip ji vadinasi? - Knyga?
Taip.
„Tylūs ašmenys“.
- Geras. Būtinai ją perskaitysiu. - Gerai.
Užsistatysiu priminimą, kad nepamirščiau. Tęsk.
Taigi, pagrindinis veikėjas karys Puzimbas
priklauso vienai genčiai.
Tada jis ima leisti laiką su kita gentim,
kurią visada laikė savo priešu.
Tu rimtai?
Jau dabar jaučiuosi taip, lyg būčiau tos knygos veikėjas.
Net pulsas padažnėjo, žiūrėk.
Taigi, jam tenka gyventi dvigubą gyvenimą, supranti?
Na, jis labai nori leisti laiką su ta nauja gentim,
nes jie jam labai patinka, bet bijo, kad jo kas nors su jais nepamatytų.
- Taip. - Supranti,
yra veikėja, kuriai pagrindinis karys ima puoselėti jausmus,
bet ji yra gerokai vyresnė už jį.
Tikras vyras.
Taigi, Pydžėjau, jei tu skaitytum „Tylius ašmenis“,
ir Puzimbas išduotų savo gentį,
nes ima puoselėti jausmus, sakykim, drakonui,
kuris yra 30 metų už jį vyresnis,
imtum apie Puzimbą blogiau galvoti?
Niekada nesmerkčiau vyro, kuriam patinka vyresnės moterys.
Aš ne rašytojas, bet jei palyginčiau tavo sukurtą pasaulį
su savo nuobodžiu gyvenimu…
- Prašau. - …remdamasis savo patirtimi,
ir jei dabar kalbėčiausi su Puzimbu, paskatinčiau jį drąsiai žengti pirmyn.
Tikrai? Remdamasis savo patirtim?
Nori pasakyt, kad turėjai reikalų su vyresne moterim, išdykėli tu?
- O tu slapukas. - Tam tikra prasme.
Žinai, kas yra objektofilija?
Ne, bet noriu sužinoti.
Kai žmogus jaučia fizinę ar romantišką trauką daiktams,
o ne žmonėms.
Kalbu apie pastatus, tiltus, mašinas.
Aš, pavyzdžiui, esu įsimylėjęs JAV karo laivą „Alabama“.
Gerai, tiesą sakant,
- gali man to nesakyti… - Ne. Aš noriu.
Jis buvo pastatytas 1939 m., 1947 m. buvo nurašytas,
o 1986 m. paskelbtas istoriniu paminklu.
Tai va, taip, man patinka senienos,
ir nekeisčiau jų į nieką kitą pasaulyje.
Pasakyk tai savo Puzimbui.
Ką pasakyti? Kad tu mylėjaisi su nurašytu karo laivu?
- Taip ir pasakyk. - Kaip apskritai galėjai su juo mylėtis?
Tai juk laivas. Jis neturi nei vaginos, nei užpakalio.
Lipkit lauk iš sumauto baseino.
Mirkstat vidury dienos. Jūs čia dirbat.
- Tą ir darom. - Lipkit lauk.
Ten.
- Kandise, tu atėjai! - Taip.
- Atėjau. - Taip.
Nes turiu tokią teisę. Ši vieta nepriklauso Mičui.
Žinoma. Suprantu, brangute.
Tiesiog smagu tave matyti.
Eikš.
Puikiai atrodai.
Šūdas. Na, gero vakaro.
Labukas.
- Sveika. - Kende, tu atėjai.
Nesitikėjau tave čia pamatyti.
Aš atėjau. Tu mane matai.
Ir tik noriu priminti, kad ši vieta tau nepriklauso.
Taip, žinoma.
- Juk pažįsti mano By, tiesa? - Žinoma.
- Labas. - Sveika.
Kas galėtų pamiršti garsiąją By?
Bandysiu spėti. Dabar pasakysi man ką nors malonaus.
Na, labai graži suknelė.
Na štai.
Klausykit, atnešiu mums ko nors išgerti, o jūs tuo tarpu šnektelkit, gerai?
Gerai? Ką gi.
- Sveika. - Sveikas.
Viskas gerai? Atrodai truputį įsitempusi.
Ne. Aš neįsitempusi.
- Esu atsipalaidavusi. - Aišku.
- Gerai. - Taip, smagu girdėti.
- Kas naujo?
Turiu gyvatę.
- Vardu Mičas. - Ką gi, atnešiau alaus.
- Taip, mielasis. Prašau. Į sveikatą. - Na, puiku. Už gyvatę. Taip.
- Pala. Už gyvatę? - Už gyvatę. Ji turi gyvatę, žinok.
Nekreipk dėmesio.
- Puiku. - Tau viskas gerai?
Kandise, brangute. Viskas gerai?
- Gerai. Man ne… - Atrodai išbalusi.
- Man kažkaip… - Sėskis, gerai?
Taip. Sėskis. Sėskis, gerai?
Kalbėk su manim. Aš galiu padėti.
Baigusi modelio karjerą, dirbau slaugytoja skubios pagalbos skyriuje.
Kurgi ne.
Tai buvo klaida.
Sveikutė.
Dasti.
Ką čia darai?
Norėjau pasirodyti.
Ten jis?
Padarom tai, gerai?
- Mičai! Ten Mičas? - Kas jis toks?
Sveikas, kaip sekas? Esu jos vaikinas.
Malonu susipažinti.
- O jūs? Malonu susipažinti, By. - Labas, aš By. Taip.
Labai atsiprašau, kad vėluoju.
Jaučiuosi kaip šiknius.
Bet tie bankų sujungimai, ar ne?
Jie užtrunka tiek laiko, kiek užtrunka, tiesa?
Taip. Turbūt.
Labai džiaugiuosi, kad pagaliau jūs susipažinot.
Taip. Aš irgi. Taip, tai… Tai…
Labai atsiprašau, pone.
Ši neįtikėtina gražuolė neleidžia man susikaupti.
Tik pažvelk.
Šįvakar atrodai pritrenkiančiai, mažute.
Ir tu, mažuti.
Mielasis.
Tu su mano skrybėle?
Na, pastaruoju metu aš naudojuosi daugeliu tavo daiktų, bičiuli.
Gal pašokam? Ką pasakysi?
- Atsiprašau. Mes norim pašokti. - Norim pašokti.
Iki greito.
Nagi.
Kaip mudu pasirodėm?
Puikiai.
Kaip suprasti, kad jis naudojasi mano daiktais?
Ji yra mergaitė iš Teksaso Užaugusi Tenesyje
Obuolys nuo obels netoli nurieda
Elgiasi su mano draugais Kaip su šeimos nariais
Ir man tai patinka
Ji geria alų su puta
Nesistaipo prieš veidrodį
Ji vaikšto su džinsais Ir beisbolo kepuraite
Šnekučiuojuosi su tavo mama Kepdamas obuolių pyragą
Gurkšnoju naminę po vidurnakčio
Grįždami namo džiaugiamės gamta Aš leidžiu jai vairuoti
Lažinuos, norėtum susirasti kauboję
Kuri nebūtų išdidi
Kuri neatsisakytų pašokti su tavim Gūdžią naktį
Kuri pamiltų visus tavo draugus
Ji man brangesnė už saulėtekį
Suku ją su balta suknele šokio sūkury
Išsivešiu ją toli
Kur tik ji panorės
Ačiū Dievui, kad turiu kauboję
Labai ačiū. Ačiū. Dėkui.
Dasti, labai tau ačiū, kad atėjai šįvakar.
Juokauji?
- Ačiū tau! - Man?
- Už ką? - Už viską.
Buvau pasiklydęs gyvenime, Kandise.
Tikėjau visokiom nesąmonėm.
Dabar jaučiuosi…
Nežinau, dabar jaučiuosi geriau. Jaučiu, kad žinau, ko noriu.
Tikrai?
- Taip. - Ir ko gi?
Tavęs.
- Ką? - Eikš.
Dasti, ne.
- Ne. - Tu nerviniesi.
Jaudiniesi dėl amžiaus skirtumo. Aš viską suprantu.
- Ne, Dasti, liaukis. - Aš irgi nerimavau.
- Amžiaus skirtumas čia niekuo dėtas. Ne. - Žinai, ką? Man tas pats.
- Tu vyresnė už mane! Didelio daikto. - Tu manęs netrauki fiziškai.
Neišgirdau, ką sakei. Kažką murmėjai po nosim.
Ką tu dabar pasakei?
Pasakiau, kad tu netrauki manęs fiziškai.
Maniau, kad abu tą jaučiame.
Nenorėjau suteikti tau vilčių.
- Atleisk man. - Ne. Tu tikrai to nenorėjai.
Tik įsitempei mane į savo namus man sunkiu metu
ir parodei man filmą „Absolventas“…
- Ką? Aš neįsitempiau tavęs į savo namus. - …apie vaikį su didele nosim…
- Tu pats man paskambinai. - …kurį suvilioja vyresnė moteris.
Dieve.
Tu pats man paskambinai. Pats įsiprašei į svečius.
- Gerai. O kaip tavo grojaraštis? - O kas su juo negerai?
Visos dainos labiau viena už kitą provokuojančios.
- Provokuojančios? - „Bučiniai kaime“.
- Dieve! - „Rodeo romantika“.
Tai tik garsios kantri dainos.
„Kadrilis ratuku“. Kas tas ratukas?
Šitos gal ir nereikėjo įtraukti.
Gerai, pamirštam apie tai.
Sakykim, kad tos dainos nieko nereiškia.
Aš tave ten pabučiavau, ir tu atsakei bučiniu.
- Taip. - Pati žinai.
Paaiškink man tai.
Mes vaidinom spektaklį Mičui.
Taip, gal truputį ir pasidaviau jausmams.
Atsiprašau dėl to.
Ir… Dieve.
Tenorėjau piklbolo partnerio, po galais.
Aišku.
O gavau daug daugiau.
Gavau tikrai gerą draugą, kuris man labai patinka.
- Taip. - Norėčiau, kad taip ir liktų.
Man viskas gerai.
Ačiū.
Dasti, palauk. Nedaryk to.
Ne, man nereikia atsitiktinės draugės, su kuria žaisčiau piklbolą.
- Aš nesu atsitiktinė. - Aš turiu daugybę draugų.
Tokiems kaip man draugų niekada netrūksta.
Turiu krūvą draugų. Turiu Pydžėjų, su kuriuo artimai bendrauju.
Turiu…
Geilę, su kuria dažnai bendrauju.
- Geilė? Mano Geilė? - Ne tavo Geilė. Kita Geilė.
Esmė ta, kad mane supa daugybė žmonių.
O dabar atsiprašysiu. Manęs laukia labai karštas pasimatymas.
Negaliu vėluoti.
Dasti…
Būk stiprus, brolau.
Net ir kaubojams ne visada sekasi meilėje.
- Aišku. - Taip.
Man negerai
Aš nieko nenoriu
Praradau…
Dieve.
ČAKAS – TUČTUOJAU GRĮŽK NAMO. TAI LABAI SVARBU
Man patinka tavo naujas įvaizdis.
- Tikrai? - Taip.
Drąsus.
Na, kaip tavo riešas, bičiuli?
Puikiai.
Manau, kad jis sugijo. Netrukus galėsiu nusiimti įtvarą.
Džiugu girdėti.
Mums reikia, kad būtum puikiausios formos, Kūji.
- Kas tie „jūs“? - Klubas.
Kai žaisi dvikovoje.
Tu rimtai? O kaip Nylas?
Nagi, liaukis, sūnau. Juk pats sakei.
Kiti klubo nariai tėra sumauti odontologai ir panaši šutvė.
Jie neturi ryžto siekti aukštumų, kaip tai darome mes, Boidai.
- Tas tiesa. - Tai yra tavo kraujuje.
Taigi, sutinki?
- Taip, tėti. Sutinku. - Tikrai?
- Tikrai. Kūjis sugrįžo. - Na, puiku.
- Aš tavęs nenuvilsiu. - Na, tikiuosi.
- Mes juos sutriuškinsim. - Taip, žmogau.
Tai susiję ne vien su piklbolu.
- Na, juk pats supranti, tiesa? - Taip. Suprantu.
Viską, ką tu sakai. Tai susiję su klubu…
Ne, tai susiję su pačios žmonijos nuosmukiu.
- Pačios žmonijos nuosmukiu. - Turbūt tau tai skamba dramatiškai.
- Man – ne. - Bet tenisas reikalauja kantrybės.
- Taip, kantrybės. - Pasiaukojimo.
- Disciplinos.
Disciplinos, žinoma.
Girdėjau žmones sakant, kad piklbolą galima išmokti žaisti
per mažiau nei valandą,
lyg tai būtų privalumas.
Bet palikimas kuriamas ne taip.
Mano palikimas – ne popierinis puodelis.
Neleisiu, kad jis būtų panaudotas ir suglamžytas.
Kuriu kai ką, kas išliks, kaip plieno termosas ar gertuvė.
Supranti tai?
Taip, pone. Tu esi gertuvė.
Aš ne gertuvė. Aš kuriu kai ką patvaraus.
Nesvarbu, klausyk.
Labai laukiu, kol vėl pamatysiu tave aikštėje.
Ačiū, tėti.
Tiesą sakant, pastaruoju metu man nekaip sekasi,
ir šito man labai…
Jau vėloka, sūnau.
Žinoma.
Tu grįžai, Kūji.
Taip, puiku. Viskas gerai.
Gali nebenešioti įtvaro ir vėl makaluoti savo ranka.
- Ir žaisti tenisą, taip? - Taip, turbūt.
Taigi… Dėl tos svetainės, kurią anąkart minėjau…
- Liaukis. - Aš ja nesinaudoju.
Nieko neprisimenu, ką apie ją sakei.
Na, tu nieko neprisimeni, nes aš nieko nesakiau.
Tiesiog ji vadinai „Lipšnios pupytės“, ką visi žino.
Tos moterys labai įžūlios, o jų pasiūlymas toks viliojantis,
kad tau turbūt buvo nepatogu juo pasinaudoti.
Tarp kitko, aš irgi juo nesinaudojau.
Nė nežinau, kodėl apie tai užsiminiau.
- Tiesiog nebekalbėkim apie tai. - Aš nieko ir nesakiau. Tiesa?
- Kalba baigta. - Gerai.
Labai ačiū, kad pagydei mano riešą.
Taip, žinoma. Nėra už ką. Piklbolas tau padėjo?
- Labai. - Tikrai?
Taip, tikrai. Tėtis persigalvojo. Aš dalyvausiu dvikovoje.
Taip.
Vakar jis man pasakė. Tai man labai daug reiškia.
Girdėjau. Taip, absurdas.
- Taip, ne. - Taip.
Nesakyčiau, kad absurdas. Tiesiog… Jis rimtas žmogus. Išbandė savo sūnų.
Jo sūnus, tai yra aš, irgi rimtas žmogus. Priėmiau jo iššūkį.
Ir tai mus suartino. Pajutome stipresnį ryšį.
Taip, ne, turėjau galvoje, kad Nylui nutiko absurdiškas dalykas.
Tai, kaip jis mirė.
Nylas mirė?
Nežinojai?
Apie ką tu, daktare?
Tai va, kiek žinau, Nylas lipo į palėpę
pasiimti kažkokių dėžių su daiktais.
Pasirodo, ten gyveno sena pelėda mama.
Ji turbūt pagalvojo, kad Nylas atėjo jos kiaušinių ar ko,
nes puolė jį kaip pasiutusi.
Pala… Nori pasakyt, kad Nylą užmušė pelėda mama?
Na, ne visai taip. Kai pelėda nurimo, jis dar kvėpavo.
Bet norėdamas išsigelbėti jis bandė išlįsti pro langą,
nukrito nuo stogo ir klestelėjo ant žemės kaip tik tada, kai parvažiavo jo žmona.
Priekinis ratas sutraiškė jo kaukolę. Arba tai, kas iš jos buvo likę.
Ką?
Taip. Jo žmona sako, kad jo nepastebėjo,
bet manau, kad ji sės į kalėjimą.
Kaip buvo įmanoma nepastebėti, ar ne?
Neįtikėtina.
Taip, maniau, kad Čakas tau pasakė. Keista.
Jis… Taip, pasakė. Žinoma… Tėtis.
Taip, kad Nylo žmona pervažiavo jam galvą,
jis žuvo ir, taip,
- žinoma, mes kalbėjom apie tai. Žinoma. - Gerai. Taigi, tu…
Nes aš tau ką tik viską papasakojau,
o tu sakei… Kad pirmąkart girdi.
Ne, žinoma, kad buvau girdėjęs.
Gerai, nes atrodei gerokai nustebęs, kai tai išgirdai.
- Ne. - Taip.
Na, ką gi. Tesiilsi ramybėje, tiesa?
Taip.
Sėkmės su tomis seksualiomis pupytėmis. Jau bėgsiu.
Taip, lipšniomis pupytėmis, bet jos manęs nedomina.
Ir tai susiję ne vien su seksu, bet ir su bendruomene. Tiek to.
Pelėda, tėti? Sumauta pelėda?
Ko čia purkštauji?
Pelėda buvo geriausias dalykas, kuris galėjo tau nutikti.
Tu pripažįsti! Tai vienintelė priežastis, kodėl pasirinkot mane!
Ką nori, kad pasakyčiau, sūnau?
Nežinau. Gal tai, kad tiki manim?
Kad nebuvai priverstas manęs rinktis dėl kažkokio kvailo paukščio.
Taip, priešingai nei tu, tas kvailas paukštis įveikė Nylą
ne kuo kitu, bet sparnais.
Jei ta pelėda mokėtų laikyt teniso raketę, dvikovoje dalyvautų ji.
Kadangi viskas susiklostė taip, Džinas su Gariu nusprendė, kad dalyvausi tu.
Taigi, taip nusprendei ne tu. Smagu girdėti.
Jokia pelėda pasaulyje neįveiktų manęs tenise.
Net jei priklijuotum lipnia juosta raketę prie jos siaubingų nagų.
TENISO PASAULIS „TIKRASIS TENISO BLOGIUKAS“
KŪJIS UŽSIMOJA IŠ PETIES
Prašau, Pydžėjau, ne dabar.
Pydžėjau, aš nenoriu matyt…
Iš kur žinai, kad čia aš?
Tu skambinai ir atsiuntei krūvą žinučių, kad nori ateit ir pasikalbėt su manim.
Taip ir maniau, kad išsiduosiu.
Mums reikia tavęs klube, Dasti. Dvikova vyks rytoj.
Aš negaliu, Pydžėjau.
Klausyk, žinau, kad galvoji, jog esu kietas atsiskyrėlis,
kuriam nieko nereikia.
Kaip koks Betmenas.
Aš taip negalvoju.
Tiesa ta, kad esi pavyzdys man.
- Žinau, Pydžėjau. - Taip.
Tik be reikalo. Nesu tas, kurio pavyzdžiu reikėtų sekti.
Nekalbėk taip. Tu – legenda.
Esi tas, kuris vos nenugalėjo Endžio Rodiko.
Ne, aš esu pamokoma istorija.
Tu daug ko nežinai.
Tiesiog nenoriu tavęs nuvilti šiuo pasakojimu.
Kaip suprasti?
Nori žinoti, kas nutiko
tarp mūsų su Endžiu Rodiku tą lemtingą dieną?
Ilga istorija?
Trumpa, bet veiksminga.
Tada gerai.
Mane vadino Kūju, nes aš mušiau stipriausiai.
Bet Endis mušė stipriau.
Po kiekvieno padavimo jaučiau, kad jis už mane stipresnis.
Pažiūrėjau į minią ir supratau, kad tėtis irgi taip galvoja.
Tada supratau,
kad aš žaidžiau šaškėmis, o jis – šachmatais.
Aš negalėjau jo įveikti.
Jis buvo laimėtojas.
Jis žaidė geriau už mane.
Prieš šachmatų partiją ar po jos?
Mes nežaidėm šachmatais. Mes nežaidėm šaškėmis.
Gerai, taip, tai tu meluoji, nes prieš tai minėjai šachmatus.
Ne, tai buvo pasakojamoji priemonė.
Sakiau, kad aš žaidžiau šaškėmis, o jis – šachmatais,
turėdamas galvoje, kad jis žaidė daug geriau už mane. Supratai?
Kur ta priemonė?
- Ką? - Kur laikai tą prie…
Pasakojamąją priemonę? Ji panaši į „Kindle“?
Tai tik būdas pasakoti istoriją. Nėra jokios priemonės.
Aišku.
Man reikėjo kažkaip išsisukti.
Pasakiau teisėjui, kad man reikia į tualetą.
Nuėjau į tualeto kabiną.
Padėjau ant klozeto bakelio ranką.
Ir susilaužiau sumautą riešą.
Tai sunkiausias dalykas, kokį teko daryti gyvenime.
Aš nepaslydau tą dieną.
Aš suknežinau savo paties riešą, Pydž.
Nes pamaniau, kad trauma
bus daug geriau už pralaimėjimą, supranti?
Taigi…
Tavo ranka, tipo, buvo klozete?
Ką? Ne, ji buvo ant krašto.
Dangtis buvo nuleistas ar pakeltas?
Nežinau, Pydžėjau. Turbūt pakeltas.
Gal bent pasiklojai tualetinio popieriaus, kaip apsaugą nuo…
Manau, tu nepagauni pasakojimo esmės.
Kaip suprantu, nepasiklojai.
Kodėl negalėjai įkišti rankos tarp durų ar…
Tai buvo kritinė situacija!
Kaip ir dabar.
Dabar suprantu, kad aš ne Betmenas.
Labiau komisaras Gordonas,
nes turiu įžiebti danguje Kūjo ženklą.
Mums tavęs reikia. Dvikova – rytoj.
Būk savimi pagaliau.
Nė nežinau, ką tai reiškia.
Tai sužinok.
Ir kuo greičiau – tuo geriau.
Dar nebuvau matęs tavęs tokio griežto, Pydžėjau,
ir už tai tau – mano pagarba.
Ačiū. Ir dar.
Jei dar kam nors pasakosi tą istoriją,
verčiau sakyk, kad po visko nusiplovei rankas.
Kad niekam nekiltų dėl to klausimų.
Kodėl jis turėtų man skambinti?
Na, tu jį irgi pažįsti, Geile. Tavęs galiu paklausti to paties.
Aš nekalta, kad jis neatėjo.
Na, ji turbūt taip galvoja dėl to, kad jis – tavo partneris.
Piklbolo partneris!
Žinot, man daugiau nieko iš jo nereikėjo.
Na, jei tu nė kiek nesinervini, spėju, kad jis neateis.
Gal jau žaidžiam?
Galėsim trise keistis vietomis.
Žiūrėkit!
Ten jis?
Ką jis daro?
Slepiasi, kiek suprantu.
Jis taip ir vairuos?
Kaip matai.
- Skaudžiai. - Dieve. Pažiūrėk… Ką…
Velniai griebtų!
Dasti! Tu sveikas?
Taip. Čia jūs?
Ką čia darai?
Ką čia darau?
Ką čia darau? Na…
Tai tik oro pagalvė!
Man viskas gerai.
Viskas gerai.
Kandise, atėjau atsiprašyti. Aš elgiausi…
Dasti. Liaukis. Viskas gerai.
Nė neleisi man pasakyti, už ką noriu tavęs atsiprašyti?
Spėju, už tai, kad pareiškei, jog negalime likti draugais,
kai atstūmiau tavo seksualines užmačias.
Ką?
Taip ir buvo.
Dasti, kartais, kai užsidaro vienos durys,
atsidaro kitos, dar geresnės.
Gal judvi galėtumėt pažaisti dviese?
Gerai.
Ta oro pagalvė išsiskleidė gerokai po laiko, tiesa?
Sveika, Kandise.
Dasti.
Man tikrai labai gaila ir gėda dėl to, ką aną vakarą tau pasakiau.
Noriu, kad būtume draugais.
Tu man labai patinki.
Aš irgi to noriu.
Tiesa ta, kad neturiu daug gerų draugų.
O kai juos vardinau ir paminėjau Geilę,
turėjau galvoje ne kitą Geilę, o tavo Geilę.
Žinau.
Nė nežinau, ar apskritai patinku Geilei.
Nelabai.
Bet mano situacija irgi panaši.
Supranti, po skyrybų dauguma mūsų draugų perėjo Mičo pusėn.
Išdavikai.
Štai kodėl man buvo taip svarbu, kai aną vakarą tu atėjai.
Taika.
- Tikrai? - Taika!
- Mes draugai? - Taip.
- Tikrai? - Taip.
Gerai, drauge.
Na, kalbant apie vienas kito palaikymą,
man praverstų tavo pagalba.
Ką sugalvojai?
TENISO DVIKOVA ŠIANDIEN
Keletą kartų pralaimėjom, taip.
Nematėt Dasčio?
- Dar ne. Nemačiau. - Aš irgi ne.
Čakai! Dastis ką tik pasirodė.
UŽDRAUSTA LANKYTIS KLUBE
Paprašyčiau visų dėmesio.
Noriu pasakyti kai ką svarbaus.
Dasti, gal pirma mudu pasikalbėsim?
Ne, Čakai. Dabar aš kalbėsiu.
Gerai.
Aš čia kai ką pasirašiau. Ir jums teks mane išklausyti.
Kas yra drąsa?
Ar stovyklavimas yra drąsa?
Atsiprašau, neįskaitau, ką pasirašiau. Susiliejo raidės.
Negali būt stovyklavimas…
Kas yra drąsa? Ar tai…
Dar ilgai kalbėsi?
Neilgai. Labai trumpai.
Tiesą sakant, jau baigiau.
Ilgą laiką, tėti,
apsimetinėjau tuo, ko nesu,
bet daugiau neapsimetinėsiu.
Čia tikrasis aš, tėti. Patinka tau tai ar ne.
Tu manęs negerbi. Ir niekada negerbei.
Todėl aš nežaisiu už tave.
Aš dalyvausiu dvikovoje, bet ne už tenisą.
Šiandien aš žaisiu už piklbolą.
Valio!
Tu nepalikai man pasirinkimo, tėti.
- Taip! - Pala.
Galime apie tai pasikalbėti. Na, aš esu pasiruošęs…
Ne, Skipai, tu prastai žaidi. Aš žaisiu.
- Tikrai aš. - Mes už Dastį.
Dastis!
Taip, tėti. Kūjis sugrįžo.
Gerai. Paprašysiu tylos.
Pats netikiu, kad tai sakau, bet mano sūnus yra teisus.
Aš niekada juo netikėjau.
Jis buvo atsarginis variantas,
todėl aš visiems skambinėjau ir pasinaudojau visomis pažintimis,
kad šiandienos mačui surasčiau rimtą žaidėją.
Triskart Vimbldono finalininkas, 2003 m. JAV teniso turnyro čempionas.
Ponios ir ponai, pasitikite plojimais poną Endį Rodiką!
PIRMYN, ENDI!
Ką?
Negaliu apsakyt, koks esu tau dėkingas, kad pirmas pradėjai.
Būčiau atrodęs kaip tikras šiknius, pasiūlęs vietoj sūnaus kitą žaidėją,
bet viskas susiklostė kuo puikiausiai.
Tikrai. Taip, kuo puikiausiai. Kaip ir įsivaizdavau.
Gerai. Paleiskit jį, žmonės.
Mačas prasidės lygiai vidurdienį, kaip nurodyta įstatuose.
Aš pasiruošęs žaisti jau dabar, jei nori. Aš jį sutriuškinsiu.
Nė kiek tuo neabejoju, bet laikysimės taisyklių.
Tikiuosi, niekas neišsigąs ir neners į krūmus.
- Dasti, viskas gerai. - Ne.
Ne!
- Gal tau pavyks jį įveikti. - Tenise?
Aš negaliu įveikti Endžio Rodiko. Juk tai Endis Rodikas!
Jis daug stipresnis už mane, Kandise!
Ir visada toks buvo, aišku?
Dasti, tavo tėtis pasinaudojo spraga įstatuose
prieš piklbolininkus, tiesa?
Taip. Gal juose yra kas nors, kas būtų naudinga ir mums.
Ne, nieko nebus.
Verta pažiūrėti. Visada nešiojuosi įstatus su savimi.
Puiku. Duokš. Aš paskaitysiu.
Visada nešiojiesi įstatus savo juosmens krepšyje?
Niekada negali žinoti, kada jų prireiks.
Kada tau buvo jų prireikę?
Man reikia gryno oro.
Mačas prasideda po penkių minučių.
Esi tikras, kad to nori?
Iš kur žinai, kad aš čia?
Tu visada ten būni prieš mačą.
O kartais ir per mačą.
Tas tiesa.
Dar nevėlu atsisakyti.
Pačiu laiku. Metam monetą.
Gali rinktis pusę.
Gali būt, kad tai bus vienintelė tavo pergalė šiandien.
Labai juokinga, Endi.
Ką renkiesi, sūnau? Herbą ar skaičių?
Tegul būna herbas.
Herbas.
Nori paduoti ar atmušti?
Pala.
Sveika.
- Ką? Manai? Tikrai? - Tiesiog… Taip.
Gerai. Norėčiau išsirinkti aikštelę.
Aikštelę? Jei tik tau tai padės.
Gal ir padės.
Renkuosi 16-ą aikštelę.
- Ką? - Taip.
Ne. Čia yra teniso klubas.
Teniso mačas. Žaisk teniso aikštelėje.
Ne. Įstatuose parašyta:
„Tas, kuris atspėja monetos pusę, renkasi aikštelę, kurioje nori žaisti.“
- Taip. - Štai čia.
Kas čia tokio baisaus? Kodėl visi taip bijo tos 16-os aikštelės?
Tai piklbolo aikštelė, mulki tu.
16 AIKŠTELĖ
Jam pavyks.
Pala. Jūs Džonas Makenrojus?
Kas mane išdavė? Veidas ir kūnas?
Ką jūs čia darot?
Girdėjau, bus įdomus mačas. Man patinka veiksmas.
Ponai, žaidžiama iki vienuolikos taškų. Persvara – du taškai.
Turit klausimų dėl taisyklių?
Ne, eikim tiesiai prie reikalo.
Šiknius.
Taip!
Patikėk manim.
- Pavaryk, Endi! - Pirmyn, Endi!
Endi! Pirmyn!
- Taip! - Gerai.
Dabar supratau. Čia kaip tenise, tik daug paprasčiau.
Jis labai stipriai muša.
Firminis Rodiko greitis.
Dastis nespėja kartu su juo. Tai gali liūdnai baigtis.
Su kuo jūs kalbatės?
Su sirgaliais.
Palaukim, kas bus toliau,
ir pažiūrėkim, kokia bus Dasčio reakcija į paskutinį Endžio staigų metimą.
Taip ir padarysim. Ačiū.
Puiku. Smagu girdėti.
Ką tu čia sau įsivaizduoji? Čia aš valdau!
Nagi!
Pavaryk, Endi!
Regis, priešininkas rimtai spaudžia Boidą.
Gal jis vis tik susikaups.
Kažin, bet labai tikiuosi.
Ne tik žiūrovų vardan…
Tau reikia pailsėti, o gal geriau deguonies?
…bet ir paties Dasčio vardan.
Jis, būdamas virš 40 metų, stengiasi parodyti, ko iš tikrųjų vertas,
kai ant kortos pastatytas jo tėvo klubas.
Iš kur jūs žinot tiek daug faktų?
Iš kur gavot dešrainį? Čia jais prekiauja?
Ne. Atsinešiau iš namų.
Stokis!
Pasinaudok aikštele.
Ką?
Pasinaudok aikštele.
Ką sakai?
Netikusia aikštele!
Pasinaudok ja savo naudai, kvaily tu.
Pietrytinė tvora yra per arti.
Tvora per arti.
Valio!
Susikaupk, Endi! Parodyk, ką moki!
Bazinės linijos kampas – deformuotas ir įskilęs.
Tiesiai į plyšelį!
Čakai, tavo aikštelė – šūdina.
Nagi, Endi!
- Pavaryk, Endi! - Pirmyn, Endi!
Ir visi piklbolo žaidėjai žino,
kad varvantis čiaupas palieka labai slidžią balutę
prie tinklo virpsto.
Kaip tu?
Ten slidu.
Tėti, reikia tuo pasirūpinti.
Šaunuolis.
Ši akimirka viską keičia iš esmės.
16-oje aikštelėje vyksta Dasčio šou,
o tai kelia įtampą Gariui, Čakui ir kitiems teniso mylėtojams.
Jūs skaitot iš lapo?
Aš skaitau iš žmonių veidų
ir žaidėjų kūno kalbos.
Dabar Dasčiui nušvito vilties žiburėlis. Kartais tik to ir tetrūksta.
Taip!
Velniop!
Endi. Palikai atidarytą šaldytuvą?
Šefe, atnešk ko nors užkąsti!
Išplauk indus, jei jau esi ten, žioply!
Kur peilis sviestui?
Nepyk, tai mūsų, draugų, tarpusavio juokeliai.
Draugų? Kalbi apie tas bobulytes, su kuriomis atėjai?
Taip, apie jas.
Tu esi virtuvėje, Endi. Štai ką norėjau pasakyt.
Lemiamas taškas.
Dastis turi galimybę jį įveikti,
bet Rodikas jau yra buvęs panašiose situacijose
ir nepasiduos be kovos.
Dastis iš esmė pakeitė savo žaidimo stilių.
Toks jausmas, kad jis suprato, jog keistis niekada nevėlu.
Atmušk kamuoliuką.
Dabar jo stiprybė – neagresyvus žaidimas.
Pagaliau jis atsikratė tos etiketės, kuri jam daugiau nebetinka.
Labai gražiai pasakyta, Džonai Makenrojau.
Gerai. Puiku. Padarysim, kaip tu nori.
Taip, aš šito tikėjausi.
Rodikas žaidžia labai lanksčiai.
Jis nusprendė prisitaikyti prie Dasčio stiliaus.
Regis, jie ruošiasi mušinėti kamuoliuką ilgai ir nuobodžiai.
Mušk, Kūji. Atmušk kamuoliuką.
- Ką jie daro, po galais? - Mušinėja kamuoliuką.
Kas toliau?
Lauksime.
Rimtai?
Tai toks tas žaidimas?
Daugmaž, taip.
Jie mušinės kamuoliuką, kol kuris nors numuš per aukštai ir prakiš.
Kvailas žaidimas.
Du sunkiasvoriai kutena vienas kitam nervus.
Kuris pirmas sukikens?
Šūdas.
Dinkis.
Dievinu tą sumautą žaidimą, žmogau!
Neįtikėtina. Laimi Kūjis.
Kūjis laimi, atlikęs dinkį!
Valio!
Mes gausime daugiau aikštelių!
Aš nesustabdomas!
Dastis!
Mums pavyko! Mes laimėjom!
Tau pavyko! Mes laimėjom!
Šitaip džiaugiuosi dėl tavęs!
Endi! Nesigraužk, žmogau.
Taip, man viskas gerai.
Tai nėra tikras sportas. Man čia viskas vienodai.
Vis viena. Nenukabink nosies, bičiuli.
- Dar kartą sakau, kad buvo kvaila… - Taip.
- …esu profesionalus sportininkas… - Taip.
…ir tavo tėtis sumokėjo man 15 gabalų, kad sužaisčiau.
Gladiatorius gladiatoriui, man buvo garbė!
- Taip! - Negaliu patikėti.
Ir aš.
Na, reikėjo krislelio sėkmės ir trupučio apgaulės, bet mes jį įveikėm.
Dasti, tai buvo neįtikėtina.
Na, tavo dėka.
Taip, manau, pagaliau supratau,
kad, supranti, nebūtina mušti visa jėga.
Taip. Užtruko tikrai ilgai, kol supratai, bet vis tik supratai.
- Aš laimėjau. - Tu laimėjai.
Dasti, tau reikėtų pasirūpinti tėčiu.
Taip, jis nubėgo į savo kabinetą. Bet atrodė labai nuliūdęs.
Kažkas negerai.
Šūdas.
Klausyk, tėti, atleisk man.
Žinau, kokia tau svarbi ši vieta.
Tiesiog… Aš nenorėjau tavęs įskaudinti.
Mano vaikas įveikė Endį Rodiką.
Taip, bet ne tenise, o piklbole. Tai ne tas pats…
Nesvarbu nei žaidimo pavadinimas,
nei tai, kad aš pats jį pakviečiau tave sutriuškinti.
Svarbiausia yra tai, kad mano vaikas įveikė Endį Rodiką.
Aš velniškai tavim didžiuojuosi, sūnau.
- Tikrai? - Taip!
Aš šitaip ilgai šito laukiau, tėti.
Net nesmagu pripažinti, kaip man tai svarbu.
- Mes visada randame išeitį. - Taip. Pagaliau jį įveikėm.
- Įveikėm jį! Taip! - Mes jį įveikėm.
Tai didžiausia mūsų patirta laimė!
Taip!
PO ŠEŠIŲ MĖNESIŲ
1-AS KASMETINIS PIKLBOLO TURNYRAS
Mes tai padarėm.
Viskas atrodo tobula.
Ačiū, pone piklbolo reikalų prezidente.
Gali tuo patikėti, pone piklbolo reikalų viceprezidente?
Aš?
Tokia oficiali mano pareigybė?
Taip, na, ji oficiali tarp mudviejų.
- Gausiu didesnį atlyginimą? - Ne, jis lieka toks pat.
Širdingai sutinku.
Puiku.
Turiu tau nedidelę dovanėlę, norėdamas išreikšti
tau padėką ir pripažinimą.
- Esi geriausias mano draugas. - Ačiū, Dasti.
Ačiū, Pydž. Jau bėgsiu.
Mano brangiausia „Alabama“.
Buvai dingusi iš mano akiračio, o dabar grįžai.
Tikiuosi, jie laimingi.
- Štai tau! - Puikus kirtis, tėti!
Mes patvarkėm juos, sūnau. Vienuolika–nulis.
- Gali patikėti? - Sunkiai.
Čakai, nemaniau, kad tau tai patiks,
bet tau patinka. Pagarba.
Tu įveiktas, Pigi.
Nevadink manęs Pigiu! Aš esu Skipas Piglianis.
Gerai, atleisk, Skipai.
- Ačiū, Čakai. - Nėr už ką, Pigi.
Tau patinka?
Tenisas man labiau prie širdies, bet ir šis žaidimas visai nieko.
Smagus žaidimas. Kai kurie žaidėjai per daug aistringi.
Brangučiai, gal gana pliurpti ir laikas grįžti prie žaidimo? Ačiū.
Ponios, kaip sekasi?
Gal greičiau judink užpakalį? Ir būkit pasiruošę pralaimėti.
Šikniau tu!
Šaunuolė, Džude! Čia tai nusiteikimas.
Čia tai nusiteikimas.
Gali patikėt, kad pirmame raunde žaisim su Geile ir Džude? Kokie šansai?
Dideli. Aš pateikiau prognozę.
- Norėjau žaisti su draugais. - Taip.
Taip pat norėjau garantuotos pergalės, todėl mes jas sutriuškinsim.
- Taip, patvarkykim jas. - Sutriuškinkim.
Pirmyn.
Pasiruošęs, Kūji?
Kūjis mirė. Esu tiesiog Dastis.
Gal tave reikėtų vadinti Dinkiu?
Ne, tik ne Dinkiu.
Man atrodo, kad tau tinka.
Ne, jis visai man netinka. Nenoriu tokios pravardės.
En den du, Dinkis dabar tu!
Dabar esi Dinkis.
Ne. Joks aš ne Dinkis.
Regis, Dastis užsitarnavo naują pravardę. Pažiūrėsim, ar ji jam prilips.
Nė už ką, žmonės. Aš nebūsiu…
MYLIMAI LIN MARI STIUART ATMINTI
ALTADINOS BENDRUOMENEI PAGERBTI
NUFILMUOTA SU MEILE JŪSŲ MIESTE
Išvertė Laima Banionienė