Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Nekateri ljudje so rojeni zmagovalci.
Tom Brady, LeBron James,
Joey Chestnut in tudi jaz.
Sem Dusty Boyd,
toda večina ljudi na svetu me pozna kot Kladivo.
Oče me je s tem vzdevkom klical od vedno.
Ja, tako se to dela, Kladivo.
Uril me je kot teniškega dirkalnega konja.
Kardio vaje, vaje za moč, na roke mi je lepil teniške loparje.
Moj oče ni bil tak kot drugi.
Ni me učil brati. Učil me je udarjati.
Greva, Kladivo!
Izboljšal sem vse mladinske rekorde.
KLADIVO MOČNO ZAMAHUJE
V zmagah, asih, dobljenih nizih brez izgubljene igre. Vsi so bili moji.
In svet je kmalu opazil.
Ne, Dave. Ne udarjam močno. Udarjam najmočnejše.
Še pred maturo
- sem živel svoje in atijeve sanje. - Dusty!
- Postal sem poklicni igralec. - Dusty, poglej sem!
In to, prijatelji, je moja izjemna resnična zgodba.
Imata kakšno vprašanje?
- Ja. Bomo že igrali, mater? - Ta učna ura je bedna.
Ne, bi kaj vprašala o zgodbi, ki sem jo pripovedoval?
- Jasen sem bil, ne? - Zelo. In jaz imam vprašanje, kralj.
To sem hotel. PJ, povej.
Zakaj me vsakič, ko jo slišim, še vedno spreleti srh?
- Mene tudi. - Resno, mislim,
- da si sijajen… - Zakaj potem
še delaš za očija in učiš devetletnike?
Smrkavca morata slišati zgodbo o Andyju Roddicku.
- Se ti zdi? - Joj, ne.
- Ne še ene zgodbe. - Iz Vero Beacha.
O bog!
Leto 2000. Igral sem proti Andyju Roddicku.
Rangiran je bil višje, ampak vsi so prišli gledat mene.
Kladivo, ljubim te!
ZABIJ GA! KLADIVO!
Nekajkrat sva igrala kot amaterja.
- Vsakič sem ga nabrisal. - Ne da se drugače povedati.
Gotovo se da.
Takrat sva se prvič srečala kot poklicna igralca.
- Mlel sem ga. - Ja.
To, Kladivo. To je moj sin.
Potem pa je baraba Andy začel igrati podlo.
Z odhodom na stranišče me je poskušal zmesti.
Stekel sem za njim.
Na mokrem mi je spodrsnilo.
- Zdrobil sem si zapestje. - Av!
Roddick!
In tako sem si uničil zelo obetavno kariero.
- Kaj? - Andy Lopov Roddick
je tla prelil z neko snovjo.
Zato so vsi njegovi poklicni dosežki…
Zmaga na odprtem prvenstvu ZDA in poroka z manekenko Brooklyn Decker…
- V resnici so Dustyjevi. - Zelo zanimiva misel.
- Nisem še pomislil… - Zakaj naj bi bili njegovi dosežki tvoji?
Ja, tudi jaz ne znam povezati.
Mogoče morata na tečaj povezovanja podatkov.
Dobro si pičil.
Ne bom se več pogovarjal z vama. Dolgočasna sta. Nič se ne bosta naučila.
Bi rada odbijala žogice?
- Ja. Končno. O bog. Prosim. - Ja. Prosim.
Samo sekundo.
Nekaj moram opraviti.
- Ej! - Oprostite.
- Mi pomagate? - Tu je vaš piklbol.
V smeteh!
Gospa, to je teniški klub.
- Kreten! - Slišal sem te.
Dobro. To sem hotela. Zato sem bila tako glasna.
Dobro, piklbolerca. Dajva. PJ. Dvoboj imam.
Radi igrate. Piklbol, ne?
- Vidite ta četrtak? - Ja.
Kamorkoli na igrišče ga postavite. Zadeti ga moram v prvo.
Če ga bom, ne boste več smeli sem.
Če pa zgrešim, vam eno leto ne bo treba plačati članarine.
Ne bom smela sem? Vseeno mi je, ker nisem članica.
- Samo učim se. - Prav. Izboljšal bom ponudbo.
Če bom zgrešil, bom dodal še tole.
Dusty, ne. Ne Buickov lesabre l. 1999.
Ja. dodal bom še lesabre s samo 300.000 kilometri.
Razklana sem.
Nočem več govoriti z vami, me pa zanima, ali boste zadeli.
- Kaj naj naredim? Dobro. - Igrajva.
- Kamorkoli? - Kamorkoli hočete.
Semkaj.
Zvito. V kot.
To!
Ven! Spokajte.
Zaboga.
- Piklbolerca, poberi se. - Preden odideš…
Nasmehni se, nimaš vstopa.
Daj si duška. Mater.
Ja!
Dusty, lahko prebereš, kaj piše na moji ploščici?
Seveda lahko, ati. Piše: "Chuck Boyd. predsednik teniške sekcije."
- Matervola. Zveni precej pomembno, ne? - Ja.
Ne bi hotel, da se njegov sin nemarno oblači, zamuja
- in ljudem prepoveduje v klub. - Ne.
Tak nisi samo ti.
Ves klub je na napačni poti. Preusmeril ga bom.
Nocoj prirejam večerjo za vse veljake in zate.
- Veljaki in jaz pridemo. - O ja. In ne boš me sramotil.
Pravočasen boš, brez traku za lase
in pripeljal boš še nekoga v dokaz, da nisem vzgojil brezupne zgube.
- Razumem. Stari, imaš zvečer čas? - Naj… Razmisliti moram.
Ne njega! Tisto, s katero se dobivaš. Tisto čedno.
Z Mariso sva se žal… Razšla sva se.
Opraviči se ji in jo dobi nazaj.
- Zapleteno je. - Pojdi.
Ves čas govoriva samo o meni. Kako si ti?
Šel bom in naredil tisto, kar hočeš.
Daj. Zmoreš.
Glej no. Poglej, kdo je prišel klečeplazit, kot sem pričakovala.
- Ne. Ne morem. - Počakaj!
- Ne, ne zmorem, Marisa. - Pa zmoreš.
- Res ne zmorem. - Vrni se.
Kaj bi rad?
- Uslugo. - Prav.
Na večerji pri očetu se pretvarjaj, da sva spet skupaj.
O bog! Fantje obožujete svoje igrice, kaj?
Bila sem najslabša na svetu. Nisi me več hotel videti.
Celo "nezvestobo" si mi očital.
- Ja, ker si me varala. - Dusty?
- Kaj? - Enkrat je bilo.
- Osemkrat. - Že, ampak z istim.
- Z devetimi si bila! - O bog. Si vse zapomniš?
Marisa, mi boš naredila to uslugo?
- Prosim. - Prav.
Hvala.
Drži.
Ste brali kaj od Malcolma Gladwella?
Tisto, da so bili Beatli dobri, ker so vadili.
Vrglo me je na rit. Ne, ves čas razmišljam o tem.
- Res? - Ja. Resno.
- Ati, poglej, koga sem pripeljal. - Marisa.
Upam, da ne zamujava, Chuck. Vnuka sva ti poskušala narediti.
Porednež, pravzaprav za spremembo ne zamujaš.
Porednež sem.
- Uživam v seksu… - Ja.
…s svojo punco.
Zelo dobro.
- Prosim, usedite se. - Usedite se.
- Hvala za povabilo. - Ja.
Tenis.
Eleganca. Estetska popolnost.
Toda tenis ni le šport. Je živa, dihajoča žival.
Potrebuje našo zaščito.
Med našim nekoč velikim narodom razsaja epidemija.
In imenuje se…
Piklbol.
- Novi koronavirus športa. - Ja.
Klovnom smo dali najslabše igrišče v Mountain Crestu,
kot nekakšen kompromis o razkužilu za roke in maski.
Zdaj pa hočejo piklbolerji več igrišč.
Glasovanja ne morem več dolgo zadrževati.
Če izgubimo, se širjenje ne bo ustavilo.
Naš klub je ena zadnjih trdnjav.
Dolžni smo postati cepivo,
da nam nekoč sploh ne bo več treba govoriti o njih.
Tudi če bodo še vedno med nami.
- Konec. - No…
Ati, to je bilo super.
Chuck, prispodoba drži kot pribito.
Ampak če jih je toliko, kaj sploh lahko naredimo?
Gary, povedal ti bom. Lahko uprizorimo dvoboj.
- S pištolami? - Žal ne.
S teniškimi loparji.
V statutu kluba sem nekaj odkril.
Z dvobojem lahko zaobidemo glasovanje.
Vsaka stran izbere borca in zadevo uredimo na teniškem igrišču.
- To je pa fino pravilo. - Super.
Zaradi česa so se včasih bojevali?
- Zaradi predpisov in takih stvari. - Kakšnih?
Stvari pač. Kaj je dovoljeno in kaj ne, kdo lahko postane član kluba itd.
- Kdo se včasih ni mogel včlaniti? - Ne vem, Kris.
Klub je star. Nimam seznama pred sabo.
Pravilo je dobro. Zdaj nam pomaga. Prav? Dobro pravilo je.
- Odnehaj. - Kaj… Kdo ne bi…
Vem. A pri mojem očetu…
- Jejmo. - Nehaj. Jejmo.
V redu. Pogovorimo se o taktiki.
Piklbolerji bodo poslali Skipa.
- O bog. - Bil je
vražji tenisač, preden je prestopil na temno stran. Koga bomo izbrali mi?
Ta konec tedna je klubski turnir. Raziščimo.
Zmagovalec bo verjetno pravi za to.
Kaj, je to šala? Zelo smešno.
- Ja, seveda bom igral. - Ne boš igral ti.
Seveda bom jaz. Kdo drug pa?
Gary, lahko poveš mojemu očetu, da sem najboljši igralec v klubu?
Drobljenec moram iti preverit v kuhinjo.
- Drobljenec? - Z žganjem, zato…
Sin, ni osebno. Samo zaupati ti ne moremo. To ve celo Gene.
- Jaz? - Povej mu.
Kaj si rekel, Gary?
- Nič. - Gary potrebuje pomoč pri drobljencu.
- Zakaj sploh razpravljamo? - Prihajam, Gary.
- Na poklicni turneji sem bil. - In kaj imaš od tega?
Zgodbe o ukanah igralcev, ki so dejansko uspeli.
To mora biti pa velikanski drobljenec.
- Nobena pomoč ni odveč. - Nisi zmagovalec.
Pridi, ljubica. Drobljenec potrebuje oživljanje.
Ata, se lahko pogovoriva?
Ni drobljenca.
To je trapasto. Najboljši igralec sem. To veš.
- Dokaži. Zmagaj na turnirju. - Beda. Tega nisem počel od otroštva.
Le kup zobarjev bo tam.
Potem pa ne bo težav. Osvoji turnir in te bom izbral.
- Pošteno? - Ja, pošteno.
KLUBSKI TURNIR DANES!
- Kralj, kako se počutiš? - Nespoštovan.
Hitro bom.
Ko razpeniš Kladivo, so vsi žebelj.
Dusty, s temi starci pometaš.
- Prekleto! - To, kralj!
Sranje. Sranje.
To.
To!
Zaključna žoga. Kje jo hočete?
Neil, ti izberi. Tvoj pogreb je. Kje jo hočeš?
Samo končaj že.
To, bedniki. Kralj ostaja kralj.
Neil, ostani tam. Dovolj utrujen si. Bom jaz prišel do tebe.
- Najlepša hvala. - Poglej to čarovnijo.
Moje zapestje!
Ni ti čisto uspelo čez mrežo.
Spet zapestje?
- Za dvoboj bom izbral Neila. - Hvala, Chuck.
- Če zmagam, si rekel… - In tudi, da ti ne zaupam.
Spet si dokazal, da imam prav.
Daj no.
No, dobra igra, kreten.
- Dusty, si spolno dejaven? - Ja, ampak tu sem bolj zaradi zapestja.
Ja, zapestje. Znova si vzdražil staro poškodbo čolniča,
ko si skakal čez mrežo, da bi navdušil PJ-a.
- Drži? - To piše v kartoteki?
Tvoj oče mi je povedal. Pogosto govoriva. To sploh ni tvoja kartoteka.
Naj pogledam.
Očetu hočem pokazati, da še lahko računa name.
- Kaj čutiš? - Bolečino.
Ni zlomljena, je pa zelo vneta.
Obstaja šport, ki je med zdravljenjem prizanesljivejši do sklepov.
Res? Mi bo pomagal nazaj do tenisa? Kateri?
- Piklbol. - Kar po gobcu bi te.
Poslušaj. Lani sem si poškodoval ramo.
- Tista igra mi je rešila življenje. - Res?
- Kaj je bilo z ramo? - Ugriz.
- Živalski? - Človeški.
Vem, da je piklbol trapast,
a je najhitrejša pot nazaj do tenisa.
In zelo zabaven je. Daj mu priložnost.
- Mogoče ti bo všeč. - Ne.
Ampak mogoče bi mi lahko dal kaj proti bolečinam.
Dusty, nisem take vrste zdravnik. Takole bova.
Dal ti bom opornico in ti nekaj predpisal. Prav?
- To. Hvala. - Ja.
Ampak naredi mi uslugo. Ne pretiravaj s tem, prav?
- Hvala. - Dobro.
Aja, ne smeš se izogibati samo tenisu.
Nobenih živahnih gibov z zapestjem.
- Razumem. - Ja?
- Ne pretresaj pločevink soka. - Veš, da ne bom.
- Brez loščenja biljardne palice, ja? - Ja.
Pa tudi molža odpade. Dobro?
- Govoriš o drkanju? - Bi rekel. Velja?
- Velja. - Prav? Kolikokrat na teden v povprečju?
Torej velikokrat. To je morda prikrit blagoslov.
S pravimi ženskami moraš na zmenke.
V tem položaju ni sramotno, če jih plačaš.
Se bom že znašel.
Imajo spletno stran lepljivi-med.com, veš?
Poveže te s seksi samskimi ženskami v bližini.
- Mi bo to pomagalo pri tenisu? - Zapestje tega ne more početi večno.
- Pa če uporabim levico? - Hočeš…
Vau. Z levico. Zanimivo.
Ker je potem skoraj tako, kot da bi to počel nekdo drug.
Dobro. Šel bom. Hvala za tole.
- Resno. - In pozdravi očeta.
Prav.
- Lepljivi-med.com. - Slišal sem te. Adijo.
- Je to šala? Tega ne morem izpolniti. - Zakaj ne?
- Recept za piklbol si mi napisal? - Ja, prikupno se mi je zdelo.
- Saj ga nisi nesel v lekarno, ne? - Ne. Seveda ne. Nisem idiot.
Kako se obnese Lepljivi med?
Če uporabiš mojo kodo, dobiva še deset lepljivih točk.
V redu.
Zasebno iskanje.
IGRIŠČA PIKLBOLA BLIZU MENE
V redu.
PARČKANJE ZA PIKLA
Parčkanje za pikla?
VODI GAIL WRIGHT
To ni kul.
KLIKNI SEM ZA VPIS!
Vpiši se.
Najboljši si.
Udari. Zadel jo bom.
O ne.
Naš novinec. Sveži pikl.
Ne zapravljaj časa. Ne prenesem zamujanja.
Če boš igrala, igraj. Če pa nočeš, se ne prijavi.
Glej, kdo se je sklenil pridružiti.
Hej, mladinec, kam greš? Novi vpisnik si, ne?
- Manjši nesporazum je bil. - Si Dustin Boyd?
Sem. Ampak se nisem prijavil…
Naš četrti si. Pridi sem. Bodiva pikl prijatelja.
Prijavil sem se, ampak ne za tole. Samo tehni…
Ne nakladaj.
Nisi mislil, da boš igral s starkami. Izmuzniti se hočeš.
Ampak brez tebe smo neparne. In jaz sem se prišla preznojit.
Jaz igram z Judy, ti s Candace. Ajde.
Živjo. Candace.
Z Buickovim lesabrom l. 1999 si se pripeljal?
- Vedno sem si ga želela. - Ja. In le 300.000 kilometrov ima.
- Poslušaj, žal mi je za… - Moj izgon?
- Ja. - Prebolela sem. Le tu se oddolži.
- To pa lahko. - Pripravljena?
Samo še hipec.
- Sklepam, da igraš prvič. - V redu nama bo šlo.
Bil sem poklicni tenisač. Piklbol me ne skrbi.
- Ni tenis. - Vem. Piklbol je. Še huje.
Dobro. Svetlo modro območje je območje brez volejev ali kuhinjska črta.
Ne smeš je prestopiti, razen če…
Poslušaj, učitelj sem, ne učenec.
Ja, videla sem tvoje učne ure. Predelajva pravila. Ne maram izgubljati.
Potem imava pa nekaj skupnega. Jaz tudi ne.
- Dobro. - Razgreta sem. Igrajmo.
- Začnimo. - Dajmo.
Daj.
- Veš, da serviramo pod pasom? - Kaj?
- Samo pod pasom. - Ja, seveda vem.
- Dobro. - Roko ogrevam.
- Se mi je zdelo, da veš. - Igrajmo.
O, brat.
Vajin servis. Ampak od spodaj pod pasom.
0-0-1.
Počasi, miško. Ni ti treba tako močno zamahovati.
Pa moram, gospa.
- Je to Daffy Duck? - Ne, kladivo.
Ker sem močen.
- Prav. - 1-0-1.
Odbij. Lepo.
- Fino. - Bum!
Moja. Moja!
O ja!
- Imata kaj šal o tem, dami? - Pa jih imava res.
Stopalo si imel v kuhinji. Pravzaprav kar vse telo.
Njuna točka je. Pogosto rečemo:
"Vzemi prigrizek še zame, ko si že tam." Ali…
Pomij posodo, če si že tam, mrha. Pomij posodo, če si že tam, mrha.
Pomij posodo, če si že tam, mrha.
- Pomij posodo, če si že tam. - To večinoma reče Gail.
Včasih rada rečem: "Kje je nož za maslo?"
Včasih greš v kuhinjo po malo masla in mafin.
Sedeš na najljubši kavč in gledaš najljubšo TV-oddajo.
Pogledaš navzdol, zagledaš mafin in maslo ter…
Dobro, razumem. Dovolj.
Mrha, k posodi.
- Ne kliči me mrha. - Mrha.
- Samo v kuhinjo ne hodi. - Prav!
- Mreža! - Daj no!
Ni ti treba tako zamahovati.
Jebela!
Izboljšuješ se, Dusty!
Mu ni jasno?
- Sranje. - Mrežo boš preluknjal!
Daj jo. Daj jo, daj jo, daj jo.
Daleč je šla. Super udarec.
Super udarec je bil.
Kaj še čakaš? Homerun!
- Notri je. - Zunaj je bila!
Ne. Notri je bila! Na črto je padla. Notri je bila!
Si slepa? Očitno je bila notri.
- Zunaj je bila. - Ubil jo bom!
- Daj, serviraj. - Počakaj.
- Kaj? V redu sem. - Umiri se. Dve sekundi.
- Ti se umiri. - Bolje boš igral.
Ja!
Tu imaš!
Ne zamahuj tako močno. Točka igre je.
Ja, saj vem. Zmorem.
- To potrebujeva. - V redu bo.
- Saj ne morem verjeti. - Točka igre.
Katastrofa. Veliko boljši sem od njih.
Odbij jo.
Lepo.
- Bom jaz. - Nazaj!
Dink.
- To! Ja! - Gail, si mi pravkar rekla bingelj?
Ti si bingelj, Gail!
To je igra, miško.
Sama si en bingelj, ne jaz!
- Dusty. - Kaj? Bingelj mi je rekla.
Ne, frdamanemu udarcu se reče dink.
- Vem! Rekla mi je bingelj in… - Ni ti!
- Pa mi je! - O udarcu je govorila.
Vem, ker se udarcu reče dink. O tem sem govoril!
- Umiri se! Vsi mislijo, da blazniš. - Ti se umiri.
- Ne preneseš poraza. - Nihče tako ne misli.
- Ali kdo misli, da blaznim? - Ne preneseš poraza!
- Vsi… - Pravijo, da ne.
Sovražim to butasto igro! Odhajam.
- Hej, mulo! - Kaj?
- Revanša? - Ja, rad bi to priložnost.
Poraženec plača kosilo!
Gracias.
Ko sem se zjutraj zbudila,
nisem vedela, da mi bo takose pripravil Harry Styles.
- Harry Styles. - Ne vem.
Chalametu je podoben.
- Ti ves čas to govorijo? - Da sem kot Timothée Chalamet?
Ne, nikoli.
- Od kod se poznate? - Bila sem Gailina tajnica.
Do "incidenta" je bila pomembna odvetnica.
- Nesporazum je bil. - Udarila je policaja.
Nisem vedela, da je policaj.
- V uniformi je bil. - Na čigavi strani si?
Policajevi. Sem povedala na sodišču.
- Tudi ti delaš z njima? - Novinka sem. Prijateljica s piklbola.
To je eden od njenih nešteto hobijev, odkar se je ločila in znorela.
- Nisem znorela! - Ja, pa si.
Doživljala sem klasične faze razhoda, skozi katere gre enkrat vsaka ženska.
- Kupila je veliko debelo kačo. - Kaj?
Da bi bila ena tistih, ki jih v trgovini vidiš s kačo okoli vratu.
- Kako se je izšlo? - Precej slabo.
Bi rekel.
- Kaj? - Dobro.
Veste, kaj? Bilo je zelo čudno, ampak zabavno. Užival sem.
Hvala za igro, vendar moram oditi.
- Hvala. - Počakaj. Bi me lahko peljal domov?
- Te ne moreta prijateljici? - Jaz sem prišla peš.
- Jaz pa s skirojem. - Kdo bo prvi pri buicku?
Prav.
Ampak to moramo ponoviti. Da boš izgubil in nam kupil takose.
Kako je pogledal!
Hvala!
Hej, še bi moral igrati. Odličen piklboler bi bil.
Odličen piklboler? Ne, hvala.
Zakaj ne? Ker se bedno sliši in je videti trapasto,
večina pa jih ni v formi in se še ni ukvarjala s športom?
Ja, točno zato.
Ampak ravno zato bi lahko vse nadigrala, Dusty.
Vse bi lahko premagala.
Preprosto ni zame. Nekoliko preveč butasto je.
Dobro, razumem.
Vau. Kako lahko staviš tako zverino?
- V redu. - Krasen avto je.
- Vžigalnik za cigarete ima… - V redu.
- …kasetofon, ročno nastavljaš naslonjalo. - Ja.
- Prišla sva. - Tukaj?
- Ja. - V redu.
No, hvala za prevoz. Hej, daj mi svoj telefon.
- Zakaj? - Samo daj mi ga.
Kaj počneš?
Zdaj imaš mojo številko. Ko si boš premislil in hotel z mano na piklbol.
- Še enkrat hvala. - Malenkost.
Dusty, zapomni si, vse bi lahko nadigrala.
Zakaj sva morala v tri četrt ure oddaljeno športno trgovino?
- Vse to je v naši trgovini. - Boljša izbira.
- In zdi se mi, da se ne druživa dovolj. - Enako sem razmišljal.
Tu je. Poglej. Piklbol.
Kako butasto. Ej, si predstavljaš, da bi kupil enega
- in se pohecal s prodajalcem? - Kdaj naj se smejem?
- Predstavljaj si. - Ja.
- Prav zares kupujem… - Ja.
Fino, imajo ga.
Ta lopar s popolnoma ravno ploskvijo.
Pravkar sem dojel. Kot alternativna komedija je.
- Ja. Greš k blagajni… - Kot Andy Kaufman.
Enega bom kupil in odnesel domov.
Daj mi sekundo, da vidim, kateri je najbolj smešen.
- Ja. Prav. - Andy je. Andy!
- Tale je najbolj smešen. Stavim… - Dusty, poglej. Šmentani Roddick je.
- Andy! - Živjo, Andy.
Kako si?
Veš, kaj bi morala narediti za hec? Se splaziti stran in se izmuzniti zadaj.
Hecov je konec, Dusty.
- Poglej, kako se šopiri. - Ja.
- Razpenila ga bova. - Saj bi ga.
Ampak sva za tvoj butasti štos zapravila toliko časa, da morava v službo.
Moraš! Prelomno gverilsko komedijo izvajaš.
On pa kot zguba podpisuje neko knjigo.
Ni kar neka. On jo je napisal. Ni…
- Morala bi biti tvoja. - Ja.
- Ti si osvojil Odprto prvenstvo ZDA. - Dihaj. Ne razburi se. PJ, vem, da…
- Oj, Roddick! - Ne!
Andy! Živjo, brat.
Dusty. Dusty Boyd. Kladivo.
- Saj res. Chuckov sin. - Ja.
- Lepo te je videti. - Po dolgem času.
Kako gre tvojemu očetu? Je še v istem klubu?
Pravzaprav sva oba.
- Delaš zanj? - Ne, z njim. Sovoditelja kluba sva.
Zakaj ti na majici piše: "Učitelj tenisa za otroke"?
Tako se ne prosi za odpuščanje, Andy.
- Umiri konje. - Boš poskusil znova?
O čem govori?
O turnirju Vero Beach Classic leta 2000. Ta kerlc te je imel v pesti.
Takrat sem zmagal. In kdo je kerlc?
- On! - Nisem.
Oprosti, zbegan sem.
S čim si premazal tla? Z mastjo? Oljem?
S tretjo, bolj zloveščo možnostjo?
- Res sem zbegan. - Prijatelja je malce zaneslo.
Lažnivec. S tem lažnivim jezikom poljubljaš Brooklyn Decker?
Ja. Všeč ji je. Ampak nisem lažnivec.
- No, lepo te je bilo videti. - Enako.
- Reci fotru, da ga pozdravljam. - Bom.
- Čestitam za knjigo. - Hvala.
Dusty, spoznal sem, da nisi bil povsem odkrit z mano.
- Roddick je še večji osel, kot si rekel. - Ja.
Ja. Hvala, PJ.
- Laže kot pes teče. - Ja.
- Zelo zoprno, ne? - Peklensko.
Se strinjam.
KLADIVO PROTI ANDYJU NE GLEJ!
Dva obetavna igralca.
Boyd je v mladinski sekciji zmagoval z močnim servisom.
Bo tako tudi v poklicni ligi?
Tokrat vsekakor ne, toda Roddick je mogoče samo ujel pravi trenutek.
No, ni imel samo sreče. Roddick se zdi veliko boljši tenisač.
V takih trenutkih je težko imeti očeta za trenerja.
V takih trenutkih sem vesel, da sem odraščal brez očeta.
O ne.
- Ne, ne, ne. - Daj.
Boyd teče z igrišča?
Mogoče ima zdravstvene težave.
Ali pa sta pričakovanje in pritisk preprosto prehuda.
Na debiju je to težko gledati.
SO TISTA IGRIŠČA OSVETLJENA?
- Dobro, zaključna žoga. - O ja.
Dobila te bom.
Še obvladam. To!
Z dinkom bi bilo laže zmagati.
- Na to pa kar pozabi. - To je bila zlahka najboljša igra
proti tri desetletja starejši ženski, kar si jo odigral.
- Ja, zlahka. To! To! - Zelo si ponosen nase.
Zadnje čase ne zmagujem.
- Žalostno. - Dober občutek je.
Saj vem. Jaz tudi ne.
- Zmagaj, kadar lahko. Na zdravje. - O ja. Ja, mater.
Zaboga. Enajst zgrešenih klicev od bivšega.
Enajst?
- Ne sprašuj. Nočem o tem. - Razumem.
Vsako leto greva skupaj na neki dogodek.
Vprašati hoče, ali sme pripeljati novo punco.
- Tisto mrho. - Ne, zelo simpatična je.
- Aja? To je pa fino. - Kako sovražim tisto petdesetletnico!
Če sem iskren, ne vem, kako naj se odzovem.
- Vem, zmedeno je. - Ja.
Takole je.
Ko sem ga zapustila, sem mislila, da bom jaz zmagovalka ločitve.
Pa on razkazuje njo, jaz sem pa še samska.
- Zato seveda ne morem… - In to boli.
…iti tja.
- Ne boš šla. - Ne.
- Bedno. - Ja.
- Zakaj si ga zapustila? - Otročji je bil.
Brez ciljev.
Imel je samo enega čudnega prijatelja,
ki je prikimaval vsem njegovim besedam.
Prilizoval se mu je.
On pa je ves čas pripovedoval dolgočasne zgodbe o svojih dnevih slave.
- Ne zdi se mi preveč slab. - Resnica je,
da bi vse to potrpela, če bi me kdaj podprl.
Hej!
Bosta ves večer samo gobcala ali hočeta igrati piklbol?
- Igrali bomo! Ti je prav? - Ja.
- Partnerja bova. - Ja.
- Pa dajmo. - Kaj sta?
Z njima ne zdržim niti sekunde več.
- Poslušaj, javkača sta. - Kaj?
- Misliš? - Igrala sem že proti takim.
Premagaš jih le, če stokaš še bolj.
Lahko pa jih premagava z boljšo igro.
Nikoli se ne obnese. Narediti morava po moje. Stokaj z mano, Dusty.
Čim bolj erotično, tem bolje.
Kar oblikujta taktiko. Ne bo pomagala.
Vsi imajo načrt, dokler je ne dobijo po gobcu.
- Igrajmo. - Prav.
- Okej.
- Brez zavor, ne? - Ja.
O bog.
V redu.
Ay, papi!
O bog!
Ja!
Pa tole? Ko zavpijem "menjava", zamenjaj.
Ne bi nama bilo treba toliko menjati, če ne bi tako usrano igral.
- Daj no. - Priznaj, zabavno je bilo.
Candace, čisti žur!
- Ne? - In zmagala sva!
- Zmagala sva! - Ti si!
- Ti si zmagal. - Oba sva.
Hej, morala bi na tisto zadevo.
- Kaj? - Na tisto z bivšim
in njegovo novo punco.
Resno.
- Ne. - Kaj je?
Dobrodelni večer v lokalu za kantri.
To pa preskoči. Kantri je grozen.
Candace!
Oprosti. Ne vem, kaj se je pravkar zgodilo.
- Ti bom jaz povedal. Udarila si me. - Vem. Ne vem pa, zakaj.
Ker sem rekel, da je kantri grozen.
Kaj se dogaja?
Rekel si nekaj, kar me je razjezilo. In to je zame sprožilec.
- Res? - Ja!
Ljubitelji kantrija, ki ne živijo na jugu, to zelo težko prenašajo.
Spopadajo se z veliko predsodki in to je velik problem.
Česa tako čudnega pa še ne.
Hej, daj mi svoj telefon. Takoj.
Kaj boš z njim?
Naložila ti bom seznam pesmi. Navdušen boš.
- Kaj je to? - Klasika kravaric.
Ne bom poslušal klasike kravaric. Daj mi mir.
- Pa boš. - Ne.
Kaj?
- Zaupati ti moram skrivnost. - Kaj?
Vprašanje imam zate. Ne morem pogruntati.
Sta sorojenca ali par?
- Ne morem pogruntati. - Ne?
- Sorojenci se ne vedejo tako. - Meša se mi.
- Vprašal ju bom. - Ne moreš.
- Ne bo mi dalo miru… - Nerodno mi bo.
- Oprostita! - Ne!
Par ali sorojenca?
Partnerja.
Samo zapletel sem. Pojdiva.
Piklbol je prihodnost kluba, Chuck.
Kot samooklicani vodja odbora za piklbol v tem klubu
moram od tebe izsiliti datum glasovanja o širitvi.
Več igrišč potrebujemo.
Skip, ne muči me le to.
Veš, da smo izgubili dobavitelja za papirnate kozarčke?
- Zelo mi je žal. Nisem vedel. - Ker nisi vprašal.
Lahko kako pomagam?
Dovolj si naredil. Srkneš in zmečkaš.
Vsi smo te videli. Potraten pujsek si.
No, ta pujsek navadno prinese steklenico od doma.
Navadno, ne pa vedno.
Prav. O širitvi bomo glasovali v petek.
Najlepša hvala.
Potrudil se bom zmanjšati količino odpadkov.
Srkal bom in znova uporabil. Brez mečkanja.
- Hoj. - Hoj.
Plonk.
Saj ne bi.
- Kaj hoče ta klinc? Več kozarčkov? - Pravi pujs je.
Samo povedat sem ti prišel, da je moje zapestje super.
Doktor je rekel, da bom za velike dvoboje povsem zdrav.
Ali pa ne. Neil bo igral za nas.
Ja, zaradi mojega zapestja. Ampak se dobro počutim.
Sproščam ga. Če bi hotel najboljšega igralca.
- Tistega, ki je zmagal. - Potrebujem takega, ki bo zmagal.
Chuck! Imam jo! Hej.
- Vidiš? Danes jo imam s sabo. - Flajšter na gnojno rano, Skip.
Kakšen kreten.
Misli, da flajšter pozdravi gnojno rano. Kot si rekel.
Ker gre prav za to.
V redu, šel bom. Še te bom obveščal o zapestju.
Ali pa ne.
Um se igra z mano. Si rekel, da me imaš rad?
Hecam se, tepček. Razen če si?
POSLUŠAŠ KLASIKO KRAVARIC?
NE. IN JE TUDI NE BOM.
PRAV. DALA TI BOM MIR.
To!
Si videl, Dusty?
Neverjetno.
PA ZDAJ? POSLUŠAŠ ZDAJ?
ŠE VEDNO NE.
To! To!
DOBRO. AMPAK BOŠ.
Kaj počneš s telefonom? Me snemaš?
Naloži to na Snapchat.
Pri osmih letih sem z nekaj palicami ob potoku sedel.
Namakal trnke, opazoval plovce in zahajajoče rdeče sonce.
Mama je z verande vpila, da večerja na mizi je.
Mi pa nazaj: "Samo še pet minut."
Čas mineva, ura ne ustavi se.
Ko bi le imel še nekaj kapljic žlahtnega.
Dobri časi.
O, kako minevajo.
Bežijo mimo mene.
Želim si, da bi imel gumb za premor.
V takšnih trenutkih…
Bog ve, da bi ga stisnil.
In si dal še pet minut.
Ne prosim veliko.
Pri osemnajstih sem si nadel čelado in stopil na sredino igrišča…
- POSLUŠAŠ, NE? - KOMAD PRIPOVEDUJE ZGODBO!
- Na koncu… - Smo izgubili deset proti devet.
O trenerju govori.
NAJBOLJŠE JO VEDNO.
Moral bom kupiti vstopnico.
- Mi ne moreš dati… - Še pet minut.
Hvala, ker ste prišli. Oder je tvoj, Pujsi.
Kot vsi veste, prosimo le za dve igrišči za piklbol.
Zato bom prijetno kratek, tako kot sem jaz.
Trenutno igrišče za piklbol, na katerem smo zdaj,
igrišče 16, je popolnoma nesprejemljivo.
TEŽAVE IGRIŠČA 16
Jugovzhodna ograja je preblizu,
skrajni vogal je ukrivljen in razpokan.
Vsi piklbolerji se strinjajo,
da puščajoči vodnjak ustvarja spolzko lužo blizu stebrička za mrežo.
- Prav. Je to vse? - Še nekaj stvari.
Nekdo mi je pokracal hišo.
Napisal je: "Crkni, ti piklklinc."
- Piklklinc. - Piklklinc.
P, kdo hoče igrati piklbol?
Jaz, jaz hočem igrati piklbol.
C, vidiva se na igrišču za piklbol.
K, v svežih kratkih hlačah sem pravi dasa.
Kdo zdaj igra piklbol? Oskarjevec Jamie Foxx.
Tay Tay.
Tenis sta igrala Lyle in Erik Menendez na dan, ko sta umorila starše.
Igrišča za piklbol potrebujemo,
da ne bomo imeli novih Lylov in Erikov Menendezov.
- Dobro. Je to vse? - Ja.
Nekaj zanimivih stvari, Skip.
Lahko zdaj glasujemo?
Ni treba glasovati.
Preglasili bi nas. To ni pomembno.
- Chuck, obljubil si. - Gary deli
odlomek iz statuta kluba. Pravila so pravila, Skip.
V tem duhu predlagam dvoboj.
Zakaj sem dva tedna pripravljal 90-minutno predstavitev?
Očitno sem pozabil omeniti.
- Ups. - Kot ti pozabljaš
vsak dan prinesti steklenico za vodo.
Vsaka stran mora izbrati borca.
- Tenisače bo predstavljal Neil. - Ni nam treba izbrati zdaj.
Lahko, ker vemo, koga izbrati.
Ni treba, ker moje okrevanje hitro napreduje.
Odločili smo se.
Vem, ampak občutek imam…
Srečanje je končano.
Hvala vsem.
- Ne morem verjeti. - Ne. Vseeno mi je.
- Močno. - Navdihujoče.
Dobro udarjaš, Chuck.
To kladivce me je pretreslo.
- Zdravo. - Živjo.
- Hej. Kako je bilo? - Na sestanku?
Zelo dobro.
Zelo zelo dobro.
Fino. Me veseli.
Ja.
In oče me je spet ponižal.
Tokrat pred vsem klubom.
O bog. Zelo mi je žal. To je grozno.
Hej, dovolj o meni.
Si mogoče za večerni piklbol?
Nocoj? Ne.
Zelo sem utrujena.
Ostala bom doma in si ogledala kakšen film.
Ja. Tudi jaz sem utrujen. Tudi jaz bom doma pogledal kakšen film.
- Katerega boš gledala? - Ne vem.
- Nocoj je na TCM-ju Diplomiranec. - Si rekla Diplomiranec?
- Ja. - Zanj sem videl napovednik.
- Napovednik za Diplomiranca si videl? - Sijajen je bil.
Verjetno bi ga gledal, ampak nimam TCM-ja.
Dusty, če bi ga rad prišel gledat, si dobrodošel.
Čeprav je zelo pozno.
Ja, tudi jaz imam opravke.
Veliko dela. Ampak si dobra prijateljica.
Osamljena se mi zdiš. Prišel bom.
O bog.
Tvoj oče je prosil za pozornost in rekel: "Kdorkoli, samo moj sin ne?"
Nočem govoriti o tem.
- Zato sem tukaj. - Prav.
Ker si že tukaj… Te lahko prosim za mnenje?
Ja? Kaj je?
Upoštevala sem tvoj nasvet. Šla bom na kantri večer.
Odlično.
Vem, ampak zanima me moško mnenje o videzu.
Ker hočem, da se Mitch kavsne v rit, ko me zagleda.
Dobro, pokaži.
- V redu! - Navdušen sem.
Hvala. Hvala.
- Oblekla jo bom. - Ja. Kul bajta.
- Hvala. - Veliko stvari imaš.
- Izdeluješ keramiko? - Ja. To je še en moj hobi.
To je posoda za piškote.
- Aja? - Ja.
Zaradi čudnih vdolbin vanjo komaj spraviš kakšen piškot.
Vem, ampak pomaga, če nočeš preveč pojesti.
- Dietna posoda za piškote je. - Ja!
Odlično, Candace.
Nisem jih načrtovala. Kar zgodile so se.
- Videti so nenačrtovane. - Če ti je tako všeč, jo vzemi.
Hvala, ampak imam veliko takih.
Dusty, imaš kaj hobijev?
Samo tenis.
To je bolj šport, ampak…
- Vem, da ti je resnično všeč. - V otroštvu sem ga oboževal.
Oziroma sem vsaj rad preživljal ves tisti čas z očetom.
Ja, lepo je bilo. Res je verjel vame.
Počutil sem se nekaj posebnega. Vse je vložil vame, potem pa…
- Zamočil sem. - Zdi se mi, da je on tudi.
Hej, Candace?
- Ja? - Si ta v poročni obleki ti?
Ne, shranila sem sliko druge podobne ženske na njen poročni dan.
Matervola.
Kako se ti zdi?
Ojej.
Zelo privlačna si.
Fino.
- Me je že zaskrbelo. - Ne.
Poglej, kaj sem našla v garderobi.
Če kupuješ kavbojski klobuk, ga lahko odneseš.
Mitchev je bil.
- Kakšen sem? - Frajerski.
- Poglej. - Res?
- Ja. - V redu.
- Poglej naju. - Prikupna sva.
Pa sva res, ne?
- Film se bo začel. - O ja. Glejva ga.
Ga. Robinson, zapeljujete me.
Krasen film je.
- Vem. - Moral bi biti klasika.
- Saj je. - Res?
Zasluženo.
- Zdiš se pretresen. - Ne, le… Le za mojo prihodnost me skrbi.
Nosati mulo bi lahko imel sijajno kariero.
Dusty, to je Dustin Hoffman. Osemdeset let je star.
Super zgleda.
Na mostu zavija narobe. Bil sem na njem.
Še vedno lahko p…
To je napaka. Ne moreš…
V redu. Hej.
Naj ti bo udobno.
Šef, si me klical?
- Sem lahko odkrit s tabo? - Ko bi le bil.
Veš, PJ, ubadam se s precejšnjo zagato.
V… V knjigi, ki jo pišem.
Me ne preseneča. Si za te stvari.
- Kako se imenuje? - Knjiga?
- Ja. - Tiho rezilo.
- Mega. Prebral jo bom. - Ja.
Nastavljam opomnik za prednaročilo. Reci.
Glavni bojevnik, Puzimbus, je del plemena,
ki mu pripada od nekdaj.
Začne se družiti z drugim plemenom, ki ga je vedno imel za sovražnega.
Obrat, kaj? Dobesedno se počutim kot v knjigi.
Srce mi divja.
Živi dvojno življenje. Hoče se družiti z drugim plemenom,
ker mu je všeč, mu je pa tudi nerodno, da bi ga videli z njim.
- Ja. - Veš,
glavni bojevnik se ogreva za neko junakinjo,
ki pa je veliko starejša od njega.
Stari, to.
PJ, če bi bral Tiho rezilo in bi Puzimbus zamenjal pleme,
ker bi se zaljubil v zmaja, ki je 30 let starejši od njega,
- bi Puzimbusa preziral? - Ne sramoti moškega, ki ima rad starejše.
Nisem pisatelj, ampak če bi bogati svet, ki si ga ustvaril,
primerjal s svojim pustim življenjem…
- Prosim. - …ki temelji na podobnih izkušnjah,
bi Puzimbusu rekel, naj tvega.
Bi, a? Podobne izkušnje?
Praviš, da si bil s starejšo, model?
- Kakšen lisjak. - Po svoje.
- Veš, kaj je objektofilija? - Ne, ampak komaj čakam, da izvem.
Spolna in romantična privlačnost do predmetov, ne do ljudi.
Govorim o zgradbah, mostovih, vozilih.
Zaljubljen sem v ladjo Alabama.
- Ni mi treba pripovedovati o tem. - Ne. Hočem.
Zgradili so jo leta 1939, iz uporabe so jo umaknili leta 1947,
leta 1986 pa razglasili za zgodovinski spomenik.
Ja, bil sem s starejšo žensko,
in tega ne bi spremenil za nič na svetu. To povej Puzimbusu.
Kaj? Da si seksal z upokojeno bojno ladjo?
- Ja. - Kako si sploh seksal z njo?
Ladja je. Nima ne vagine ne riti.
Hej! Spokajta iz bazena. Sredi dneva smo. Tukaj delata.
- Saj delava. - Ven.
Tjale.
- Candace, prišla si! - Ja.
- Prišla sem. - Ja.
Vso pravico imam. Mitch ni lastnik tega lokala.
Seveda. Razumem, ljubica. Samo vesela sem, da te vidim.
Pridi sem.
Čudovita si.
Drek. No, zabavaj se.
Živjo.
- Živjo. - Candy, prišla si.
- Nisem vedel, ali te bom videl. - Prišla sem. Vidiš me.
In samo v opomnik, nisi lastnik tega lokala.
Pa že.
- Saj se spomniš moje Bee, ne? - Seveda.
- Živjo. - Živjo.
Le kdo bi lahko pozabil slavno Beo?
Naj uganem. Zdaj mi boš rekla nekaj prijaznega.
- Zelo mi je všeč tvoja oprava. - No, vidiš.
Šla bom po pijačo, vidva pa poklepetajta.
Ja? Prav.
- Živjo. - Živjo.
Si v redu? Nekoliko napeta se zdiš.
Ne. Nisem napeta.
- Sproščena sem. - Dobro.
- Ja. - Lepo.
- Ja, je. - Kaj je novega pri tebi?
Kačona imam.
- Ime mu je Mitch. - Pivo za vse.
- Ja, ljubica. Izvoli. Na zdravje. - No, na kačona.
- Čakaj. Na kačona? - Ja. Kačon je.
Ne skrbi.
- V redu. - Si v redu?
Candace… Si v redu?
- Nisem… - Bleda si.
- Nisem… - Usedi se.
Ja. Usedi se. Sedi, prav? Govori z mano. Lahko pomagam.
Po manekenstvu sem bila sestra na urgenci.
Kaj pa drugega. To je bila velika napaka.
Ojla.
Dusty.
- Kaj pa ti tukaj? - Prišel sem.
Je to on?
Narediva to, prav?
- Mitch! Je tisti? - Kdo je to?
Pozdravljen. Njen novi moški.
Me veseli.
- Ti pa si? - Živjo. Bea.
Oprostita za zamudo. Počutim se kot kreten.
Ampak združitve bank… Niso preproste, imam prav?
O ja. Bi rekel.
Me veseli, da sta se končno spoznala.
O ja. Ja. Jaz tudi. Ja. To je…
Oprostite.
Samo ta neverjetna mačka me je čisto zmedla.
Poglej se.
Srči, nocoj si čudovita.
Ti tudi, srči.
Srček.
- Si v mojem klobuku? - Te dni sem v veliko tvojih stvareh.
Hej, se greva zavrtet?
- Oprostite. Morava plesati. - Ja.
Se vidimo na plesišču.
Pridi.
Kako je bilo?
- Dobra sva bila. - Ja.
Kaj misli z "mojimi stvarmi"?
Najlepša hvala. Hvala.
Dusty, hvala, ker si nocoj prišel.
Se hecaš?
- Hvala tebi! - Meni?
- Za kaj? - Za vse.
Na tleh sem bil, Candace. Verjel sem v kup traparij.
Zdaj pa se počutim… Kaj vem, boljšega. Kot da vem, kaj hočem.
Res?
- Ja. - Kaj?
Tebe.
- Kaj? - Pridi sem.
Dusty, ne.
- Ne. - Živčna si.
Zaradi razlike v letih. Razumem.
- Nehaj. - Tudi jaz sem bil.
- Ni to. - Pa sem prebolel.
- Starejša si od mene. Pa kaj! - Ne privlačiš me.
Nisem te slišal. Momljala si. Kaj si rekla?
Rekla sem, da me ne privlačiš.
Mislila sem, da se razumeva. Nisem te hotela zavajati.
- Oprosti. - Ne. Nisi me zavajala.
Samo povabila si me k sebi, ko sem bil ranljiv,
in mi pokazala film Diplomiranec…
- Kaj? Nisem te. - …z nosatim nizkim moškim…
- Ti si poklical. - …ki ga osvaja starejša ženska.
O bog. Ti si me poklical. V bistvu si se povabil k meni.
- Pa tisti seznam pesmi? - Kaj je z njim?
Pesmi so čedalje bolj provokativne.
- Provokativne? - "Kantri poljubi".
- O bog! - "Rodeo romanca".
Samo slavne kantri pesmi so.
"Okrogla luknja na kvadrat". Kaj je okrogla luknja?
To bi morala izpustiti.
Prav, pozabiva vse to. Reciva, da je vse to nedolžno.
Poljubil sem te in ti si mene.
- Ja. - In to veš. Razloži mi.
Za Mitcha sva igrala.
Ja, mogoče me je malo zaneslo.
Ampak mi je žal. In… O bog.
Samo partnerja za piklbol sem hotela, prekleto.
- Prav. - Dobila pa sem nekaj veliko boljšega.
Zelo dobrega prijatelja, ki ga imam iskreno rada.
- Ja. - Rada bi, da tako ostane.
Tudi prav. Hvala.
Dusty, stoj. Ne počni tega.
Ne, samo ne potrebujem kar ene prijateljice za piklbol.
- Nisem kar ena. - Veliko prijateljev imam.
Prijatelji zame nikoli niso bili težava.
Oblegajo me. PJ me klicari. Pa…
Gail me ves čas kliče.
- Moja Gail? - Ne tvoja. Druga.
Povedati hočem, da sem v stiku z veliko ljudmi.
Če ne zameriš, nocoj imam zelo vroč zmenek.
Ne smem zamuditi.
Dusty…
Hej.
Ostani močen, brat.
Celo kavboji kdaj izvisijo.
- Okej. - Ja.
O bog.
TAKOJ PRIDI V HIŠO POMEMBNO JE
Všeč mi je novi videz.
- Res? - Ja. Drzen je.
- Kako je zapestje? - Dobro.
Pozdravljeno. Kmalu bom lahko snel opornico.
To mi je všeč. V vrhunski formi te bomo potrebovali, Kladivo.
- Kdo? - Klub.
- Ko boš igral v dvoboju. - No… Resno? Kaj pa Neil?
Daj no, sine. Sam si rekel. Drugi v klubu so samo zobarji.
Niso tako zavzeti kot mi, Boydi.
- Drži. - To imaš v genih.
No, si za?
- Ja, ati. Sem. - Ja?
- Dajva. Kladivo je nazaj. - Dobro.
- Ne bom te razočaral. - Upam.
- Premagala jih bova. - To.
Za veliko več kot za piklbol gre.
- Saj to štekaš, ne? - O ja. Štekam.
Vse, kar praviš. Za klub gre…
Ne, za propad človeštva.
- Ja. - Gotovo se ti zdi dramatično.
- Sploh ne. - Ampak tenis zahteva potrpljenje.
- Ja. - Predanost.
- Ja. - Disciplino.
Zagotovo.
Nekateri so mi rekli, da se piklbol naučiš igrati v manj kot uri.
Kot da je to dobro.
Ampak tako ne zgradiš nečesa trajnega.
Moja zapuščina ni papirnat kozarček.
Ne bom dovolil, da se jo spije in zmečka.
Gradim nekaj vzdržljivega, kot je jeklena termovka ali čutarica.
- Razumeš? - Ja. Čutarica si.
Nisem čutarica. Nekaj močnega gradim.
Nič, poslušaj. Veselim se, da te bom spet videl igrati.
Hvala, ati.
Veš, preživljam zbegano obdobje in to je prav to, kar…
Sine, zelo pozno je.
Vsekakor.
Kladivo, vrnil si se.
Vse je videti super. Lahko snameš opornico in začneš masirati junaka.
- In igrati tenis, ne? - Pa že.
Aja, tista spletna stran, ki sem jo omenil…
- Nehaj. - Ne uporabljam je.
Komaj se spomnim, da si jo omenil.
Ja, ker sem komaj kaj rekel. Le da se imenuje Lepljivi med, kar vsi vedo.
Ženske so vrhunske in veliko dajo za priporočilo, ki pa ga nisi izkoristil.
Jaz tudi ne. Ne vem, zakaj sem ga omenil.
- Ne govoriva več o tem. - Nič nisem rekel.
- Konec je. - Fino.
Hej, hvala za zapestje.
Ni problema. Kako se je obnesel piklbol?
- Odlično. - Ja?
Super. Oče si je premislil. Igral bom v dvoboju.
Ja.
- Sinoči mi je povedal. Ogromno mi pomeni. - Sem slišal. Noro, ne?
- Ja. - Ja.
Ni bilo noro. Samo… Moj oče je jeklena pest. Preizkušal me je.
In sin, tudi jeklena pest, se je izkazal.
To naju je zbližalo. Povezalo.
Mislil sem, da je bilo noro tisto z Neilom.
- Kako je umrl. - Neil je umrl?
- Nisi vedel? - Doktor, o čem govoriš?
Neil je šel verjetno na podstrešje
po nekaj škatel.
Tam je menda živela gnezdeča sova.
Mislila je, da ji hoče ukrasti jajca, ker se ji je odpeljalo.
Čakaj. Praviš, da je Neila ubila gnezdeča sova?
No, ne. Ko je sova nehala, je še dihal.
Ampak po begu skozi okno
se je po strehi odkotalil na dovoz, ko je njegova žena prihajala domov.
Sprednja guma mu je zmečkala lobanjo. Njene ostanke.
- Kaj? - Ja. Žena trdi, da ga ni videla,
ampak po mojem bo šla sedet. Kako spregledaš kaj takega?
Neverjetno.
Ja. Mislil sem, da ti je Chuck povedal. Zelo čudno.
Saj mi je. Seveda, moj oče…
Ja, ko je Neilu žena zapeljala čez lobanjo in ga je ubila…
- Seveda sva govorila o tem. - V redu. Torej si…
Ker si mi maloprej rekel, da nisi slišal za to.
- Ne, slišal sem. - Zdel si se zelo presenečen.
- Ne. - Ja. No, naj počiva v miru, ne?
- Ja. - Ja.
- Srečno s Seksi medom. Šel bom. - Lepljivi med je. In ne uporabljam ga.
Ne gre za seks, ampak za skupnost. Okej.
Sova, ati? Preklemana sova?
Zakaj se tako razburjaš? Prinesla ti je veliko srečo.
- Priznaj! Samo zato si me izbral. - Kaj bi rad slišal?
Kaj pa vem. Mogoče, da verjameš vame?
Da me nisi bil prisiljen izbrati zaradi butaste ptice.
Ta butasta ptica je Zoprnega Neila pokončala,
ne da bi si skrivila pero. Če bi lahko držala teniški lopar, bi bila v dvoboju.
Tako pa sta Gene in Gary menila, da si naša najboljša možnost.
Torej me niti izbral nisi. Krasno.
Ni šans, da bi sova pri tenisu od mene izvlekla kakšno točko.
Tudi če ji na ogabne krempeljčke prilepiš lopar.
SVET TENISA "RESNIČNI TENIŠKI DASA"
KLADIVO MOČNO ZAMAHUJE
PJ, odidi, prosim.
PJ, nočem videti…
Kako si vedel, da sem jaz?
Ker si me klical in mi sporočal, da boš prišel k meni.
To me je izdalo, kaj?
Dusty, potrebujemo te v klubu. Dvoboj je jutri.
Ne morem nazaj, PJ.
Vem, da me imaš za velikega žilavega samotarja, ki nikogar ne potrebuje.
Kot nekakšnega Batmana.
- Ne vidim te tako. - Za zgled si mi.
- Vem, PJ. - Ja.
Pa ti ne bi smel biti. Nisem vzornik.
Ne govori tega. Legenda si.
Si tip, ki je skoraj premagal Andyja Roddicka.
Ne. Opozorilo sem.
Marsičesa ne veš.
Tvojih nedolžnih ušes nočem razdevičiti s to zgodbo.
Ne razumem.
Hočeš vedeti, kaj se je tistega usodnega dne zgodilo med nama z Roddickom?
- Kako dolga je zgodba? - Kratka je, ampak močna.
Prav.
Kladivo sem bil, ker naj bi udarjal najmočneje.
A Andy je še močneje.
Bil je boljši v serviranju, v vsem.
V množici sem poiskal očeta. Tudi on je vedel.
Spoznal sem,
da igram damo, on pa šah.
Nisem ga mogel premagati.
Vsak njegov odgovor je bil zmagovit. Bil je boljši.
Pred partijo šaha ali po njem?
Nisva igrala šaha. In dame tudi ne.
Voham laž. Prej si rekel šah.
Tisto je bil pripovedni pripomoček.
Rekel sem, da sem igral damo, on pa šah,
da bi povedal, da je bil veliko boljši od mene. Ja?
Kje je pripomoček?
- Kaj? - Kje hraniš p…
Pripovedni pripomoček? Je kot kindle?
To je oblika pripovedi. Ni pripomočka.
Ja.
Potreboval sem izhod.
Sodniku sem rekel, da moram na stranišče.
Vstopil sem v kabino.
Na stranišče sem položil dlan.
Zlomil sem si zapestje.
Česa tako težkega še nisem naredil.
Ni mi spodrsnilo.
Sam sem si zdrobil zapestje, PJ.
Mislil sem, da bo poškodba boljša od poraza.
Zato…
Dlan si dal v stranišče?
Kaj? Ne, na rob.
Na desko ali školjko?
Ne vem, PJ. Verjetno na školjko.
Si dal vsaj plast toaletnega papirja za pregrado, da…
- Poanto si zgrešil. - To bom razumel kot ne.
Je bil kakšen razlog, da nisi dal dlani na vrata ali…
- Krizni trenutek je bil! - Tudi ta je.
Ta hip spoznavam, da nisem Batman.
Komisar Gordon sem
in Kladivu nebo osvetljujem s signalom.
Potrebujemo te. Dvoboj je jutri. Zato zlezi v svoj pravi jaz.
- Sploh ne vem, kakšen je. - Le glej, da potuhtaš.
In to hitro.
PJ, tako odločen še nisi bil. To spoštujem, hudiča.
Hvala. In če boš to zgodbo povedal še komu,
vsaj reci, da si si potem umil roke.
Da se ne bodo spraševali.
Zakaj bi me poklical?
Tudi ti ga poznaš, Gail. Nisem jaz kriva, da ga ni tu.
- Tako je sklepala, ker je tvoj partner. - Partner za piklbol!
Samo to me je zanimalo.
Ker si tako normalna glede tega, sklepam, da ga ne bo.
Samo igrajmo.
Mogoče se lahko menjavamo.
Hej, poglejta!
On je, ne?
Kaj počne?
Po mojem se skriva.
Bo poskusil takole odpeljati?
Po mojem.
- Av. To je bolelo. - O bog. Poglej…
Porkamadona!
Dusty! Si v redu?
Ja. Živjo. Ste to ve?
- Kaj počneš tukaj? - Kaj počnem tukaj?
Kaj počnem tukaj?
Kaj počnem tukaj? Hja…
Samo zračna blazina je!
Nič mi ni.
Candace, prišel sem se opravičit. Bil sem…
Dusty. Nehaj. V redu je.
Nisi mi dovolila povedati, za kaj se opravičujem.
Verjetno za to, ker si rekel, da ne moreva biti prijatelja,
potem ko sem zavrnila tvoje osvajanje.
- Kaj? - Ja, to je bilo to.
Dusty, včasih se ena vrata zaprejo,
a se odprejo druga, ki so bolj prilagodljiva.
Bi lahko šli igrat posamično?
Prav.
- V redu. - Dobro.
- Zračna blazina je zelo zamujala, kaj? - Hoj, Candace.
Dusty.
Zelo žal in nerodno mi je za tisto, kar sem rekel oni večer.
Hočem biti prijatelj s tabo.
- Zelo si mi všeč. - Ti pa meni.
Resnica je, da nimam več veliko prijateljev.
Ko sem jih našteval in sem omenil Gail,
ni bila druga Gail. Tvoja je bila.
- Vem. - In sploh ne vem, ali sem ji pri srcu.
Nisi.
Ampak z mano je enako.
Mitch je ob ločitvi dobil večino najinih prijateljev.
Izdajalci.
Zato mi je toliko pomenilo, ko si prišel tisti večer.
Dobra sva skupaj.
- Ja? - Dobra sva!
- Sva prijatelja? Zares? - Ja.
Prav, prijateljica.
Ko sva že pri medsebojni podpori…
Pri nečem bi potreboval tvojo pomoč.
Kaj imaš v mislih?
TENIŠKI DVOBOJ DANES
- Nekajkrat smo izgubili. - Je kdo videl Dustyja?
- Nisem ga še videl. Ne. - Ne.
Ej, Chuck! Dusty je. Pravkar je prišel.
NE SMEJO V KLUB
Pozor, prosim.
Povedati moram nekaj pomembnega.
- Dusty, prej se pogovoriva. - Ne, Chuck. Povedal bom svoje.
Prav.
Nekaj sem napisal. In vi me boste poslušali.
Kaj je junaštvo?
Taborjenje?
Oprostite, ne znam brati za sabo. Razmazano je. Ne more biti taborjenje.
Kaj je junaštvo? Je…
- Kako dolgo je? - Precej kratko je.
Pravzaprav je že konec.
Oče, dolgo sem se pretvarjal, da sem nekdo drug,
a tega je zdaj konec.
Tak sem, kot me vidiš. Če ti je to všeč ali ne.
Ne spoštuješ me. Nikoli me nisi.
Zato ne bom igral zate.
Sodeloval bom v dvoboju, ampak ne za tenisače.
Danes igram za piklbolerje.
To!
Ja. Nisi mi pustil izbire.
- To! - Počakaj. Ej.
- Pogovoriva se. Pripravljen sem… - Ne, Skip. Obupen si.
- Jaz bom tekmoval. - Dusty bo.
Dusty! Dusty! Dusty!
Ja, ati. Kladivo je nazaj.
Dobro. Pomirite se.
Ne morem verjeti, da bom to rekel, toda moj sin ima prav.
Nikoli nisem verjel vanj. Bil je rezerva,
zato sem klical naokrog in uporabljal zveze,
da bi dobil pravega igralca za danes.
Trikratni finalist Wimbledona, prvak Odprtega prvenstva ZDA 2003.
Gospe in gospodje, zaploskajte Andyju Roddicku!
DAJMO, ANDY!
Kaj?
Zelo hvaležen sem, da si govoril prvi.
Res bi se zdel rit, da takole zamenjam sina,
a se je vse odlično izteklo.
Odlično. Ja. Odlično. Kot sem si zamislil.
Dobro, pustite ga pri miru.
Dvoboj bo opoldne, kot piše v statutu.
Lahko že zdaj. Razbil ga bom.
Gotovo, dragec, ampak držimo se pravil.
Upam, da je od strahu ne bo nihče podurhal.
- Dusty, v redu je. - Ne.
O ne. O ne!
- Mogoče ga lahko premagaš. - V tenisu? Andyja Roddicka že ne.
Veliko boljši je od mene, Candace! Vedno je bil.
Dusty, tvoj oče proti piklbolerjem izrablja luknjo v statutu.
Ja. Mogoče je v njem kaj, kar nam lahko pomaga.
Ne, ne bo delovalo.
Vsaj poglej. Vedno imam izvod pri sebi.
Fino. Bom jaz.
- Vedno imaš izvod v buzitošlu? - Nikoli ne veš, kdaj ga boš potreboval.
- Kdaj si ga še? - Na zrak moram.
Začneta čez pet minut.
Res hočeš skozi to?
- Kako si vedel, da sem tu? - Pred vsakim dvobojem si.
Včasih tudi med njim.
Ja.
Še se lahko umakneš.
- Pravi čas za met kovanca. - Ti izberi.
Mogoče bo to danes tvoja edina zmaga.
Zelo smešno, Andy.
Kaj bo, sine? Cifra ali mož?
Pa reciva cifra.
Cifra je.
Boš prvi serviral?
Počakaj.
Hej.
- Kaj? Misliš? Res? - Samo… Ja.
Dobro. Rad bi izbral igrišče.
Igrišče? To bo pa res pomagalo.
Mogoče bo. Izbiram igrišče 16.
- Kaj? - Ja.
To je teniški klub. Teniški dvoboj. Igraj na teniškem igrišču.
Ne. V statutu piše.
"Zmagovalec meta lahko za dvoboj izbere katerokoli igrišče v klubu."
- Ja. - Tukaj.
- Zakaj vsi norijo zaradi igrišča 16? - Za piklbol je, mrha.
IGRIŠČE 16
Zmogel bo. Bo.
Čakaj. Si John McEnroe?
- Kaj me je izdalo? Obraz in telo? - Kaj počnete tukaj?
Slišal sem, da bo pomemben dvoboj. Rad imam akcijo.
Gospoda, prvi do enajst. Z razliko dveh točk.
- Kakšno vprašanje glede pravil? - Opravimo že.
Kreten.
To. To!
Zaupaj mi.
- Daj, Andy! - Daj, Andy!
Andy! Dajmo!
- To! - Ja.
Zdaj mi je jasno. Kot tenis, ampak preprosto.
Zelo močno udarja.
To je zaščitna Roddickova hitrost.
Dusty nima časa dihati. Hitro lahko uide izpod nadzora.
S kom govoriš?
Z oboževalci.
Oglejmo si, kako se bo Dusty odzval na najnovejše Andyjeve salve.
- Ja, to nameravamo. Hvala. - Fino. To rad slišim.
Kdo je car? Jaz!
Dajmo!
Daj, Andy!
Boyd si je zadal pretežko nalogo.
- Mogoče se lahko vrne. - Malo verjetno, ampak upam.
Ne le zaradi gledalcev…
Potrebuješ počitek? Kisik?
Tudi zaradi Dustyja.
Sredi štiridesetih drzno poskuša oživiti staro slavo.
Klub njegovega očeta visi na nitki.
Od kod veste toliko podrobnosti?
Kje ste dobili ta hotdog? Jih prodajajo tukaj?
Ne. Od doma sem ga prinesel.
Vstani!
Uporabi igrišče.
Kaj?
Uporabi igrišče.
Kaj praviš?
Zašuštrano igrišče! Izrabi ga, bukselj!
Jugovzhodna ograja je preblizu.
Ograja je preblizu.
To!
Zberi se, Andy! Pozabi bolečine!
Skrajni vogal je ukrivljen in razpokan.
V razpoko!
Chuck, bedno igrišče imaš.
Dajmo, Andy!
- Daj, Andy! - Andy! Dajmo!
Vsi piklbolerji vedo,
da puščajoči vodnjak ustvarja spolzko lužo blizu stebrička za mrežo.
Si v redu?
Tam drsi.
Ati, to morava popraviti.
Kakšen športnik.
Z zadnjimi potezami je popolnoma prevzel pobudo.
Na igrišču 16 kraljuje Dusty.
Lahko čutimo napetost Garyja, Chucka in drugih tenisačev.
Berete s česa?
Le izraze gledalcev in telesno govorico igralcev.
Dustyju je posvetil žarek upanja. Včasih je potrebno samo to.
Ja!
Prekleto!
Bum!
Hej, Andy. Puščaš odprt hladilnik?
Kuharček, prinesi mi prigrizek.
In mimogrede še pomij posodo!
Kje je nož za maslo?
Oprosti, interne šale s prijateljicami.
Misliš tiste sedemdesetletnice?
Ja, njih.
Ampak si v kuhinji, Andy. Točka je moja.
Zaključna žoga.
Dusty lahko zmaga,
ampak Roddick je že bil v težavah. Ne bo se vdal brez boja.
Dusty je povsem spremenil slog.
Kot da bi spoznal, da nikoli ni prepozno za spremembe.
Udari žogo.
Šibkost izrablja za moč.
Končno se izvija iz stare podobe, ki mu ne služi več.
Lepo povedano, John McEnroe.
Prav. Pa dajva po tvoje.
Ja, to sem pričakoval.
Roddick se zna prilagoditi med igro.
Posnemal bo Dustyjev slog.
Po mojem sledi stari dobri spopad z dinki.
Udari, Kladivo. Udari žogico.
- Kaj počneta? - Dinkata.
Kaj bo zdaj?
Čakali bomo.
Resno?
- Taka igra je to? - Ja, bolj ali manj.
Dinkala bosta, dokler ne bo kdo odbil previsoko.
Butasto.
Težkokategornika v odločilnem žgečkanju.
Kdo se bo prvi zahihital?
Sranje.
Dink.
Obožujem to igro, srček!
Neverjetno. Zmagovalec je Kladivo.
- Kladivo je zmagal z dinkom! - To!
Dobili bomo več igrišč!
To! To!
Ja! Neustavljiv sem!
Dusty! Dusty! Dusty!
Uspelo nam je! Zmagali smo!
Uspelo ti je! Zmagali smo!
Zelo sem vesela zate.
- Andy! Ne očitaj si preveč, brat. - Ja, saj si ne.
To ni pravi šport. Za nikogar tu mi ni mar.
Vseeno. Glavo pokonci.
- Bila je neumna… - Ja.
- Poklicni športnik sem. - Ja.
- In tvoj oče mi je plačal 15 jurjev. - Gladiator gladiatorju, bil sem počaščen!
- To! - Ne morem verjeti.
Jaz tudi ne.
Malo sreče in goljufije, ampak smo zmagali.
- Dusty, neverjetno je bilo. - Po tvoji zaslugi.
Ja. Končno sem dojel, da mi ni treba vedno tako močno zamahovati.
Ja. Trajalo je res veliko časa, ampak si dojel.
- Zmagal sem. - Zmagal si.
Dusty, pojdi preverit očeta.
Zelo razburjen je oddirjal proti pisarni.
Ni dobro.
Sranje.
Ati, žal mi je. Vem, koliko ti pomeni ta klub.
Nisem te hotel prizadeti.
Moj sin je premagal Andyja Roddicka.
Ampak ne v tenisu. V piklbolu. Dru…
Ni važno, v katerem športu ali da sem ga povabil, da te zmelje.
Pomembno je, da je moj sin premagal Andyja Roddicka.
Sin, preklemano sem ponosen nate.
- Res? - O ja!
Ati, zelo dolgo sem čakal na to.
Nerodno je, da mi to toliko pomeni.
- Vedno najdeva pot. - Ja. Končno sva ga premagala.
- Premagala sva ga! To! - Premagala sva ga.
- Tako se še nisva skupaj zabavala. - To!
POL LETA POZNEJE
PRVI LETNI TURNIR V PIKLBOLU
Uspelo nama je. Vse je videti popolno.
Hvala, predsednik piklbolske sekcije.
Lahko verjameš, podpredsednik piklbolske sekcije?
- Jaz? Je to uradni naziv? - No, uradni med nama.
- Dobim povišico? - Ne.
Prisrčno sprejmem.
Čudovito.
Imam nekaj, s čimer bi ti rad povedal: "Hvala. Razumem te in te sprejemam."
- Moj najboljši prijatelj si. - Hvala, Dusty.
Hvala, PJ. Mrežit grem.
Moja ljuba, ljuba Ally.
Nisem mislil nate, ampak zdaj si nazaj.
Upam, da sta srečna.
- Bum! - Dober udarec, ati.
Zmlela sva ju, sine. Enajst proti nič.
- Si lahko misliš? - Ne.
Chuck, nisem mislil, da boš lahko užival v tem, ampak si. Poklon.
Pujsi, zmlel sem te.
Ne kliči me Pujsi. Skip Prešiček sem.
Prav. Oprosti, Skip.
- Hvala, Chuck. - Malenkost, Pujsi.
Hej. Se zabavaš?
Še vedno imam raje tenis, ampak tudi to je v redu.
Zabavno je. Nekateri igralci so napeti.
Nehajta klepetati, posvetita se igri. Hvala.
Gospe, kako gre?
Zmigaj se že sem. Izgubil boš.
Ja, ti lajdra mala.
- Ja, Judy! To je ogenj. - To je ogenj.
V prvem krogu sva dobila Gail in Judy? Kolikšna je verjetnost za to?
Visoka. Jaz sem izbiral.
- Joj. - Hotel sem igrati s prijateljicami.
Ampak tudi zmagati. Zmlela ju bova.
- Ja, zatolciva ju. - Dajva.
Pojdiva.
Si pripravljen, Kladivo?
Kladivo je mrtev. Samo Dusty sem.
- Lahko bi te klicali Dink. - Ne, odpade.
Pristaja ti.
Ne, to ne bo moj vzdevek.
Dink Dink Bingelj si, to vemo prav vsi.
- Zdaj si Dink. - Ne. Ne bom.
Dusty si je prislužil nov vzdevek. Poglejmo, ali se bo ta obdržal.
Naa. Ni šans. Ne bom…
V LJUBEČ SPOMIN NA LYNNE MARIE STEWART
V ČAST PREBIVALCEV ALTADENE
V VAŠEM MESTU SMO SNEMALI Z LJUBEZNIJO
Prevod: Polona Mertelj