Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
ОБЛИЧЧЯ ДЕЯКИХ УЧАСНИКІВ ПРИХОВАНО В ЦИФРОВОМУ РЕЖИМІ.
ЇХНІ ІМЕНА, ЗОВНІШНІСТЬ ТА ГОЛОСИ ЗМІНЕНО.
СПРАВЖНЄ ІМ'Я НЕМОВЛЯТИ ЗОЇ ЗМІНЕНО ЗАДЛЯ БЕЗПЕКИ.
Поліція. Саймон Блеквелл із Чеширу.
Можна? Ми хочемо поговорити.
- Заходьте. - Дякую. Вибачте, що вриваємося.
- Заходьте. - Будь ласка, ні! Не знову! Ні!
- Я все поясню. - Ні!
- Прошу. - Не можу!
Розумію, це важко.
Подивися там.
- Гаразд. - Ні.
- Люсі? - Так.
Я зайду, гаразд?
- Добридень. Усе гаразд? - Так.
Вітаю, Люсі. Вибачте, що розбудили.
Я *** з відділу розслідування особливо тяжких злочинів поліції Честера.
Вас заарештовано за підозрою у вбивстві та замаху на вбивство.
Ви маєте право мовчати. Будь-які ваші слова можуть бути використані як доказ.
Я розумію, що ви шоковані.
Зараз, Люсі, ви повинні встати й одягнутися.
- Ходімо за мною. - Так.
Можна підійти до кота?
Зачекайте хвилинку.
Привіт.
Я цього не робила!
- Я знаю, що ні! - Я знаю!
Ми знаємо!
Усе гаразд. Подбайте про котів.
Іди, мамо, не…
Не дивися, мамо, іди.
Мамо, іди в дім.
Гаразд, сідайте.
Сьогодні детективи взяли під варту медичну працівницю…
…за підозрою у вбивстві восьми немовлят…
…і замаху на вбивство ще шести.
Ми переглянули докази в кожному випадку
і дали вам можливість пояснити.
Не вірилося, що молода медсестра, яка сиділа перед нами,
могла заподіяти шкоду вразливим малюкам.
Ви написали: «Я зло. Це я зробила».
Це справа, яка трапляється раз на покоління.
Вона стосується 17 дітей із 13 сімей.
Якщо ви не причетні до криз та смерті цих дітей,
чому ви письмово зізналися,
що вбили їх навмисно?
Без коментарів.
Цю молоду медсестру ніхто б не запідозрив.
Одна з наймасовіших серійних убивць дітей в історії Великобританії.
Люсі Летбі визнали винною…
…у вбивстві семи новонароджених.
Невже ця непримітна медсестра справді вбила немовлят?
Сьогодні рада міжнародних медичних експертів…
…переглянула документацію.
Їхні висновки суперечать усьому, що звучало в суді.
Підсумок, пані та панове — ми не виявили вбивств.
Це, мабуть, найбожевільніша новина з кримінальної хроніки.
Вона наймасовіша серійна вбивця дітей.
Навряд чи це вона зробила.
Це трагічна і жахлива історія.
Вона невинна. Випустіть її.
Вона винна?
Чи ця жінка насправді невинна?
РОЗСЛІДУВАННЯ ЛЮСІ ЛЕТБІ
У ФІЛЬМІ ВИКОРИСТАНІ УНІКАЛЬНІ МАТЕРІАЛИ
ПОЛІЦІЇ ЧЕШИРУ ТА РАНІШЕ НЕБАЧЕНІ КАДРИ
ТРИВАЄ ЗАПИС
Ця розмова записується.
Кожне сказане слово фіксується.
Представтеся, будь ласка.
Люсі Летбі.
- Дата народження? - 4 січня 1990 р.
Цей допит — нагода пояснити
причини вашого затримання.
Якщо ви невинні
і маєте розумне пояснення чи алібі,
ми шукатимемо докази, які це підтвердять.
Ми тут не для того, щоб вас судити. Розумієте, Люсі?
Так.
Добре.
Ми допитували Люсі Летбі багато годин.
ДАНІЕЛЬ СТОНІЕР ДЕТЕКТИВКА
Спершу ми поставили їй загальні запитання
про роботу чергових медсестер біля ліжок немовлят.
Розкажіть, як відбувається перше годування немовлят.
Лікарі кажуть, коли немовля
готове до годування.
Так.
Немовлят годують через назогастральний зонд.
Добре.
І ми… Зазвичай недоношеним діткам
ми даємо грудне молоко або донорське грудне молоко.
Таким дітям переважно не дають суміші.
Добре.
Вона була компетентною медсестрою,
яка знала, як дбати про немовлят.
Але коли ми питали, чому в певної дитини раптом сталася криза,
її відповіді ставали розмитіші.
Поговоримо про ***.
О 16:01 20 червня 2015 року
вона народилася через кесарів розтин, і її перевели в неонатальне відділення.
О 04:25 22 червня 2015 року
♪ визнали мертвою.
Можете сказати, що з нею сталося?
Я не пам'ятаю ***.
Гаразд.
У немовляти Зої криза ставалася тричі
впродовж однієї нічної зміни.
Ми знали, що Люсі Летбі була черговою медсестрою,
то чому вона нічого не пам'ятає?
Ви не пригадуєте жодної кризи
чи участі в догляді за немовлям?
Ні.
ТРИ РОКИ ПЕРЕД ТИМ
За три тижні до терміну
я прокинулася, у мене відійшли води.
Я народжувала.
ОСОБУ ПРИХОВАНО
У лікарні мене оглянули,
і УЗД підтвердило, що все добре.
САРА МАМА ЗОЇ
Ми були готові зустріти маленьку Зої.
Але не все було так просто.
Пологи тривали 60 годин.
Я відчувала, що щось не так,
тому наполягла на кесаревому розтині.
Лікар підняв Зої над простирадлом.
У неї були труднощі з диханням.
Її забрали в реанімацію.
Було важко бачити її в інкубаторі.
Я не могла її взяти, могла лише тримати за руку.
Вона була тендітною,
крихітною, нашим скарбом.
Я стала мамою.
Лікарі нам казали, що вона дуже добре реагує,
як і очікувалося,
і… нема чого хвилюватися.
Я спала, коли медсестра ввімкнула світло.
Вона сказала: «Ходімо негайно».
Я спитала: «Що сталося?» А вона: «Немає часу. Ходімо».
Пам'ятаю, як мене везли довгим коридором,
я думала: «Що відбувається?»
Я відчула паніку в палаті.
Лікар перепробував усе, щоб запустити її серце.
Він не здавався.
Я хотіла, щоб він боровся.
Але інший лікар поклав йому руку на плече
і сказав: «Зупинися. Відпусти її».
Лікар усе ще тримав Зої,
але… він припинив те, що робив.
Ось і все. Усе скінчилося.
Це був кінець.
Ми з чоловіком…
були в розпачі і…
Я…
Ми питали: «Що відбувається? Що сталося?»
З нею все було добре, тому…
Я не… Я була така сердита,
засмучена і розгублена…
Так.
Коли померла Зої, ми не знали, що сталося.
Їй ставало краще.
Вона не мала померти.
Чому її стан погіршився?
ДЖОН ҐІББС КОНСУЛЬТАНТ
Чому вона не реагувала на реанімаційні заходи?
Але ще більше хвилювало те, що Зої — третє немовля, яке померло
упродовж двох тижнів.
У декого з них був дивний висип,
і вони не реагували на реанімаційні заходи, хоча мали б.
Дивно. Чому троє немовлят померло за короткий час?
Ми чогось не помічали у відділенні?
Хоч ми й сподівалися,
що ці три смерті — просто нещасний збіг,
на жаль, вони не припинялися.
Діти помирали
набагато частіше, ніж раніше у відділенні.
На 16 лютого було зафіксовано дев'ять смертей.
Це був дуже страшний, тривожний час.
Деякі консультанти просили про термінову зустріч із ризик-менеджерами
і з директором сестринського відділу,
але ті не надто непокоїлися.
Ми ніколи не бачили нічого подібного, тому не знали, що робити.
У червні 2016 року настав критичний момент —
сталися ще дві смерті, і ми не могли пояснити, чому діти померли.
На цей час було вже 13 раптових смертей.
За 21 рік роботи консультантом я не бачив нічого подібного.
Тоді ми зрозуміли, що треба щось робити.
ТРАВЕНЬ 2017
Якось увечері я був в офісі,
і мені дали три окремі звіти з лікарні графині Честерської.
У них ішлося про сплеск дитячих смертей і криз…
ПОЛ Г'ЮЗ ДЕТЕКТИВ
….у неонатальному відділенні.
У період із червня 2015 по липень 2016
сталося 13 смертей.
Найбільше лікарів…
САЙМОН БЛЕКВЕЛЛ ДЕТЕКТИВ
…непокоїло те,
що багато смертей і криз неможливо було пояснити.
Тоді мені сказали,
що одного з працівників відсторонили від роботи.
Спочатку я подумав, що, мабуть, трохи передчасно
говорити про підозрюваних.
Може бути безліч логічних причин
смертей стількох немовлят.
Наприклад, помилка лікарні,
неконтрольоване інфекційне захворювання,
а може, природна смерть.
Треба було зрозуміти медичні обставини
кожного із цих немовлят.
Важливо було залучити незалежних надійних медичних експертів,
які б надали об'єктивне пояснення,
чому в цих дітей сталася раптова криза.
Одного ранку я був удома і побачив статтю
про розслідування поліцією Чеширу смертей немовлят
у неонатальному відділенні.
І я подумав: «Цікаво.
Справа якраз для мене».
Д-Р ДЕВІ ЕВАНС ЕКСПЕРТ ОБВИНУВАЧЕННЯ
У мене понад 30 років досвіду
догляду за хворими дітьми.
І вже кілька десятиліть я працюю медичним експертом
у кримінальному суді.
Я сказав поліції: «Розгляньмо один випадок,
щоб мати загальне уявлення».
Стан саме цього немовляти був добрий,
вага понад два кілограми.
Немовля було стабільне, але раптом сталася криза.
На фото було видно великі згустки крові
під печінкою
і крововилив у черевній порожнині.
Жахливе видовище.
Як у дитини, у якої все було добре,
з'явилися серйозні пошкодження печінки?
І за кілька годин дитина померла.
Я сказав поліції:
«Я хочу переглянути всі записи впродовж двох років».
Я отримав 32 випадки
і виявив щось підозріле
десь у половині з них.
Діти, у яких раптово і з незрозумілих причин
ставалася криза.
Я з таким ще не стикався.
На думку спадало дещо немислиме.
Хтось навмисно завдавав шкоди цим дітям.
Таким чином розслідування перейшло в іншу площину.
Це була жахлива реальність: можливо, хтось убивав дітей.
Наступне запитання, на яке ми мали відповісти — «хто».
Ми перевірили всіх, хто перебував у відділенні,
щоразу коли помирала дитина чи в дитини ставалася криза.
Які лікарі й медсестри чергували?
Хто з родичів там був?
Хто мав доступ до препаратів? Хто мав доступ до медичних записів?
Ми аналізували.
Хто ще міг там бути? Хто ще міг це зробити?
Переглянувши інформацію, ми побачили чітку закономірність.
ЧЕРГУВАННЯ В НЕОНАТАЛЬНОМУ ВІДДІЛЕННІ
Серед 25 підозрілих смертей і криз
періодично з'являлося одне ім'я.
Одна медсестра відігравала головну роль
в усіх цих подіях.
І це була Люсі Летбі.
ЛЮСІ ЛЕТБІ
ДЕВ'ЯТЬ РОКІВ ПЕРЕД ТИМ
Пригадую перший день лекцій.
Я зайшла в авдиторію.
МЕЙЗІ ОСОБУ ПРИХОВАНО
Я нікого не знала.
Тож я сіла сама.
Потім до мене підійшла дівчина.
Сіла поруч і сказала: «Рада знайомству. Я Люсі».
У її усмішці було щось заспокійливе.
Уже за чотири дні
ми майже не розлучалися.
Разом відвідували лекції.
Я вечеряла в неї. Вона вечеряла в мене.
Ми разом ходили в клуб.
Якщо ми затримувалися, я залишалася в неї або вона в мене.
Ми ходили в кіно.
Ми практично все робили разом.
У неї було своєрідне почуття гумору.
Нам завжди було… весело.
Люсі була єдиною дитиною, тож батьки її балували.
Вони пишалися тим, що вона вчилася в університеті
на медсестру.
Вона хотіла вчитися, хотіла знати все,
щоб бути впевненою в роботі.
Мене з Люсі відправили на практику
в лікарню графині Честерської.
Ми обоє дуже раділи.
Але медсестри в лікарні були доволі… непривітні.
Пам'ятаю, ми пішли в ординаторську пообідати,
там сиділи медсестри й розмовляли.
Люсі спробувала приєднатися до розмови,
але вони її проігнорували.
Здавалося, медперсонал не хотів, щоб ми були там,
не хотів нашої присутності.
Я почала думати, що дехто навмисно робив усе можливе,
щоб ускладнити Люсі життя.
Я не розуміла, що змусило їх так ставитися до неї,
хіба що їм не сподобалося, що вона сором'язлива і тиха.
Я не хотіла залишатися в тій лікарні,
але Люсі подала заяву на роботу в неонатальне відділення.
Я не зовсім розуміла, чому вона хотіла залишитися,
зважаючи на поведінку деяких медсестер і консультантів.
Наш випускний був радісним і сумним водночас.
Наші сім'ї домовилися разом повечеряти.
Батьки Люсі пишалися, що вона закінчила університет.
Вони опублікували оголошення в місцевій газеті.
Та водночас було сумно,
бо я хвилювалася, як вона впорається.
ЧОТИРИ РОКИ ПО ТОМУ
Люсі була тихою медсестрою.
Здавалася сумлінною, вмотивованою.
Вона була компетентною, наскільки я бачив.
У ній не було нічого, що привертало б увагу.
До кінця 2015 року
усі консультанти почали перейматися
великою кількістю незвичних смертей у відділенні.
І коли перевірили персонал, виявили один спільний фактор.
Коли сталися ці смерті, на чергуванні була одна людина —
Люсі Летбі.
Я спочатку не знав, що думати.
Це просто збіг, чи вона завдає шкоди?
Ми вирішили поговорити зі старшою медсестрою неонатального відділення.
Але вона була переконана,
що Люсі Летбі — компетентна і віддана медсестра.
І припускати, що вона могла
завдати шкоди пацієнтам — немислимо.
На жаль, уночі й далі помирали діти,
і Люсі Летбі чергувала під час усіх випадків смертей.
Тож керівництво вирішило
перевести Люсі Летбі на денні зміни.
Нічні смерті та кризи припинилися,
але почали ставатися протягом дня.
На цьому етапі
ми, як консультанти, зрозуміли, що не можна більше зволікати.
Люсі Летбі треба відсторонити від роботи у відділенні.
ЛЮСІ ЛЕТБІ ШАНОВНИЙ ДІ Г'ЮЗЕ
Трохи менше року після початку розслідування
я отримав лист із робочої скриньки Люсі Летбі.
ЩОДО: ОПЕРАЦІЯ «КОЛІБРІ»
Вона вказала назву операції, хоч ця інформація не була публічною.
Я ХОЧУ ХОЧ ПРИБЛИЗНО ЗНАТИ,
КОЛИ ЗІ МНОЮ ЗВ'ЯЖУТЬСЯ
Вона знає, що ми розмовляли з її колегами, але не з нею,
і хоче знати, коли поговоримо з нею.
БУДУ ВДЯЧНА ЗА БУДЬ-ЯКУ ІНФОРМАЦІЮ, ЯКА ДОПОМОЖЕ ЗМЕНШИТИ МОЇ ТРИВОГИ
Мені було цікаво,
бо я подумав, що вона хоче нам щось сказати.
ЗВ'ЯЖІТЬСЯ ЗІ МНОЮ, ЯКЩО ЗАХОЧЕТЕ ПОГОВОРИТИ
ДУЖЕ ДЯКУЮ. ЛЮСІ ЛЕТБІ
Ми мали поставити Люсі Летбі запитання,
і найкращий спосіб це зробити, єдиний спосіб, —
заарештувати її.
- Вітаю. Люсі? - Так.
Мене звати ***, поліція Чеширу. Можна зайти?
- Так. - Так? Дякую.
- З вами ще хтось є? - Так.
- Хто зараз тут? - Мій тато.
Один з офіцерів покличе вашого тата.
- Я мушу з вами поговорити. - Я покличу вашого тата.
Хочете сісти?
Зверніть увагу, це нагрудна камера,
і зараз вас записують.
- Гаразд. - Це перемикачі світла для вітальні?
- Так. - Так, котрий? Знайшов.
Послухайте мене дуже уважно,
я зачитаю важливу інформацію.
- Гаразд. - Важливо, щоб ви вислухали мене.
«З березня 2015 по липень 2016
у неонатальному відділенні лікарні графині Честерської
були високі показники смертності серед немовлят.
Після аналізу деталей у лікарні
справу передали поліції Чеширу,
яка провела розслідування.
За підсумками розслідування і зібраних доказів
встановлено факти вбивства і замаху на вбивство,
і вас визнали підозрюваною у скоєнні цих злочинів».
Ви маєте право мовчати. Будь-які ваші слова можуть бути використані як доказ.
Арешт необхідний для розслідування злочину
і захисту дітей чи інших вразливих осіб.
Ви розумієте, що я вам щойно зачитав?
Люсі, зараз
ви поїдете на допит у відділок поліції.
Ці офіцери піднімуться з вами нагору.
Тепер ви під вартою. Ми маємо бути поруч із вами,
щоб ви не втекли і щоб нічого не сталося ні з вами, ні з нами.
Хочете взутися чи…
Ви підете в цьому одязі?
Ви у спортивному костюмі, мабуть, цілком доречно.
Знайдімо взуття.
Я…
У вас є взуття?
Більше нічого не чіпайте.
Не можна нічого пересувати чи брати.
Ви обшукаєте дім?
Так, проведуть обшук.
Я можу попрощатися з ним?
- З котом? Звісно. - Так.
Це лише для транспортування.
Щоб гарантувати
вашу і нашу безпеку в машині.
Щойно приїдемо у відділок, наручники можна буде зняти.
Телефон розбудив мене близько шостої ранку.
Людина сказала: «Це поліція Чеширу.
Дзвонимо повідомити, що декого заарештували
за підозрою у вбивстві вашої дочки».
Раптом я зрозуміла, що хтось міг навмисно зашкодити моїй дитині.
Я…
Нам просто…
бракувало слів.
Гаразд, так.
Вийдіть із машини.
Підніміть руки.
Тут щось.
Чим ви зараз займаєтеся?
Дитяча медсестра.
Присядьте там, Люсі.
Медичну працівницю заарештовано за підозрою у вбивстві восьми немовлят
і замаху на вбивство ще шести у лікарні графині Честерської після…
Щойно я побачила медсестру,
я одразу її впізнала.
Коли я вперше відвідала Зої,
у неї був планшет, але вона нічого не робила.
Вона просто спостерігала за нами.
Сьогоднішній арешт підтверджує жахливу імовірність,
що новонароджених могли вбити.
На моєму телефоні з'явилася новина.
Мене трусило. Серце калатало.
Я не могла заспокоїтися.
«Чому заарештували Люсі?»
Я не могла повірити.
Я думала, що це все жахлива помилка.
ТРИВАЄ ЗАПИС
Ця розмова записується. Я детектив-констебль Лі.
- Присутня офіцерка… - 3201 Віккі Голт.
Представтеся ще раз для мене, Люсі.
Люсі Летбі.
Основна мета допиту Люсі Летбі —
дізнатися правду про те, що сталося з цими дітьми,
і зрештою дати їй змогу
пояснити,
чому стан цих дітей раптово погіршився.
Скажіть, хто що робить
під час реанімування?
Медперсонал контролює дихальні шляхи.
Вводять реанімаційні препарати.
- Препарати вводять двоє людей. - Гаразд.
І хтось має підтримувати батьків.
Вона була дуже обізнана, спокійна,
зацікавлена у спілкуванні.
Коли говорила про догляд за дітьми,
то знала відповіді на всі запитання.
Хто веде нотатки під час реанімування?
Має бути окрема людина.
Зазвичай хтось із молодших лікарів
або хтось із медсестер.
Але коли їй поставили певні запитання,
зокрема про її дії в часі криз,
вона почала уникати відповідей.
Незадовго до кризи, Люсі,
у вас була причина заходити в перший дитячий блок?
Не пам'ятаю.
Ви працювали в першому дитячому блоці?
Навряд, але я не пам'ятаю, за якою дитиною я доглядала.
Гаразд.
А ви пам'ятаєте,
як опинилися в першому дитячому блоці під час реанімування?
Ні.
Вона довго обдумувала відповідь
і досить довго мовчала,
перш ніж відповісти.
Ви знаєте, чому його треба було реанімувати?
Я не пам'ятаю, що призвело до цього.
Я лише знаю, що його реанімували.
Ці відповіді викликали кілька серйозних запитань.
Люсі Летбі була під вартою багато годин,
але доказів для звинувачення бракувало.
Треба було ще багато що з'ясувати.
Після допиту її випустили під заставу,
що дало нам змогу зібрати додаткові експертні докази
і зробити справжній судовий огляд матеріалів, вилучених під час обшуку.
Матеріалів для перегляду було багато.
ОП_КОЛІБРІ_ДОКАЗ
ЗБЕРЕГТИ
Ми знайшли коробку з написом «Зберегти»,
і в ній були карти пацієнтів із лікарні в Честері.
Це були дуже конфіденційні документи,
які містили особисту інформацію,
ім'я,
дату народження та дані про стан здоров'я на той час.
Під час ретельнішого огляду ми виявили, що деякі документи
стосувалися немовлят, у яких сталася криза і які згодом померли.
І це насторожувало.
Люсі Летбі вела записи
і зберігала багато матеріалів.
У неї було багато щоденників
і клейких нотаток.
ДОПОМОЖІТЬ
Ми знайшли деякі тривожні докази.
Було зрозуміло, що треба знову взяти Люсі Летбі під варту.
Ми мусили поставити Люсі Летбі кілька дуже прямих і складних запитань.
Поліція. Саймон Блеквелл із Чеширу.
Можна зайти? Нам треба поговорити.
Люсі.
Так.
Я зайду, гаразд?
Добридень, Люсі.
На підставі нових доказів
вас заарештовано за кілька злочинів.
- Ідіть за мною. - Так.
Стратегія була досить проста.
У нас було багато доказів,
і я мала дотримуватися фактів, які вона не могла спростувати.
Якщо вона мала альтернативне пояснення,
тоді був саме час.
Це продовження серії допитів, Люсі.
Як бачите, засвітилася червона лампочка.
Ведеться відеозапис.
І за допитом стежитимуть.
Ваш дім обшукали
і за вашою домашньою адресою
знайшли багато карт пацієнтів.
Можете це пояснити?
Ці карти я взяла додому випадково.
Я не виклала їх із кишень, перш ніж піти додому.
ОП_КОЛІБРІ_ДОКАЗ
Там було майже 250 карт,
які зберігалися в хронологічному порядку, за датою.
Вона ретельна та методична людина.
Вона знала, що карти містять конфіденційну інформацію,
і точно знала, що їх не можна брати.
Те, що вона помилково забрала додому
250 конфіденційних медичних записів, у голові не вкладалося.
ЗБЕРЕГТИ
Поясніть, чому ви поклали їх у папку.
Я не знала, як їх утилізувати,
тому не викидала.
Ви не знали, як їх утилізувати?
Ні.
Ви раніше приносили такі карти додому
і утилізували їх?
Здається, ні.
У мене немає шредера, бо так я б…
так я б їх позбулася.
Під час обшуків
ми знайшли шредер в одній зі спалень у неї вдома,
тому її пояснення не клеїлося.
Вона могла конфіденційно знищити записи,
але вона їх залишила.
Ці карти, які лежать у папці у вас удома, Люсі,
стосуються немовлят, за якими ви доглядали?
Так.
Ми зберігаємо речі не просто так,
а тому, що це важливо для нас.
ДОКАЗ — ЩОДЕННИК ЛЮСІ ЛЕТБІ ЩОДЕННИК 2016
Під час обшуків ми знайшли кілька щоденників.
Переглядаючи їх, ми натрапили на тривожні деталі.
Там були записані ініціали,
які збігалися з ініціалами з підозрілих справ,
які ми розслідували.
Мій колега спитав вас про кризи в немовлят,
і ви сказали, що записували інформацію.
- Чому? - Здається, я нотувала.
Я не знаю, як саме записувала.
Гаразд.
Було кілька дат,
коли в одного з немовлят сталася криза.
Цей день вона позначила зірочкою.
Здається, кілька днів у щоденнику я…
Я позначила зірочками дні, коли…
коли в нас була дитина в дуже важкому стані.
Навіщо ви це робили?
Не знаю. Просто для себе…
Для чого саме?
Я не знаю. Для роздумів, мабуть.
Навіщо вам про це думати, Люсі?
Я ні з ким про це не говорила.
Я пропускаю все через себе і роблю це, коли мені зручно.
На нашу думку,
вона записувала дані дітей, у яких того дня був напад.
Під час другого етапу обшуків
ми знайшли чорний сміттєвий пакет в її гаражі.
Там був папірець
із тривожними записами.
Я вам зачитаю уривок з нього:
«Убивця. Убивство.
Ніхто не дізнається, що сталося і чому».
Поясніть ці записи, Люсі.
Без коментарів.
Поясніть запис «убивця».
Без коментарів.
Ви кажете, що ви вбивця?
Без коментарів.
Що означає фраза
«ніхто не дізнається, що сталося і чому»?
- Без коментарів. - Що це означає, Люсі?
Без коментарів.
Було видно, що вона починає розуміти,
куди ведуть ці докази.
Люсі, відколи ви пішли з відділення,
у лікарні графині Честерської народилося
і поступило в неонатальне відділення
887 дітей від 32 тижнів і більше.
Жодне із цих немовлят не померло,
і в жодного стан несподівано не погіршився.
Прокоментуєте це?
Без коментарів.
Відповідно до всіх наявних на даний час доказів,
чітко видно, що ви єдина були присутні
під час усіх 25 випадків криз
і смертей 17 немовлят. Можна припустити, що ви відповідальні.
Більше ніхто, Люсі. Тільки ви.
Люсі, якщо ви маєте пояснення, чому вас вважають відповідальною,
зараз остання можливість пояснити нам.
Без коментарів.
Гаразд.
У мене на годиннику 16:10,
і цей допит завершено.
Ми докладно допитали Люсі Летбі про всіх немовлят.
Настав час підвести підсумки і перевірити докази,
і її знову випустили під заставу.
Мені було важко уявити, що переживала Люсі під час арешту
і допитів по кілька днів.
Я лише хотіла показати їй, що я поруч, якщо їй щось знадобиться.
Але я не могла цього зробити, і в мене серце розривалося.
Я ніколи не сумнівалася, що вона невинна.
Ми на тому етапі розслідування,
коли зібралося багато інформації з допитів, багато свідчень
і ще більше експертних доказів.
І коли ми їх систематизували,
стало зрозуміло, що все вказувало на причетність Люсі Летбі.
Вона нагорі?
Здається, так.
Добридень. Усе гаразд. Поліція Чеширу.
Люсі, можна ввімкнути світло?
- Так. - Хочете сісти?
Просто…
Люсі, послухайте мене хвилинку. Я *** з поліції Чеширу.
Вас заарештовано за підозрою у вбивстві ***,
вбивстві ***,
вбивстві ***…
Ви чули, Люсі?
Зараз ви повинні одягнутися.
Офіцер відвезе вас у поліційний відділок у Честері.
Люсі, ви хочете щось одягнути?
Це лише для транспортування.
Занадто тісно?
Досить вільно.
Маємо впевнитися, що ви не вивільнитеся.
Сідайте.
Можна?
ЧЕРЕЗ 24 ГОДИНИ ЛЮСІ ЛЕТБІ ВИСУНУЛИ ОБВИНУВАЧЕННЯ.
8 ОБВИНУВАЧЕНЬ У ВБИВСТВІ.
10 ОБВИНУВАЧЕНЬ У ЗАМАХУ НА ВБИВСТВО.
ЛЮСІ ЛЕТБІ ПРОВЕЛА 23 МІСЯЦІ ПІД ВАРТОЮ В ОЧІКУВАННІ СУДУ.
Медсестру судитимуть
за звинуваченням у вбивстві семи немовлят у неонатальному відділенні.
Люсі Летбі доглядала за найвразливішими дітьми.
Прибула в поліційній машині на суд.
Звинувачують у вбивстві семи немовлят і замаху на вбивство ще десяти.
Ти весь час думаєш: «Ми все правильно зробили?
Докази достатньо надійні для судового розгляду?»
У вступному слові адвокат від прокуратури Ніколас Джонсон сказав присяжним,
що криза і смерть 17 дітей
не були природними трагедіями.
Це результат дій жінки на лаві підсудних.
Я думала лише про Люсі
і про те, як їй доведеться слухати, що про неї говорять.
Готуватися до суду було дуже важко.
Не було і дня, коли я не думала про Зої.
Я хотіла для неї справедливості,
але не хотіла йти до суду і бути упередженою.
Я знала, що Люсі Летбі даватиме свідчення,
тому мусила її побачити.
На ній світло-сіра кофтина і темно-сірі штани,
вона лише назвала своє ім'я.
Справу висвітлювали…
КІМ ПІЛЛІНҐ ЖУРНАЛІСТ
…50–60 журналістів з усього світу.
Я сидів у першому ряду, найближче до Люсі Летбі,
і це була моя оглядова точка під час суду.
Суд почався,
вступна промова обвинувачення становила 90 з гаком сторінок.
Кажуть, Люсі Летбі
завдала шкоди дітям у кілька способів.
Від фізичних травм
до травм горла чи живота…
Вона нібито виймала дихальні трубки,
що спричиняло десатурацію в дитини,
а відтак погіршення стану.
А ще вона перегодовувала немовлят,
що призводило до здуття живота, тиску діафрагми на легені
й утруднення дихання.
Вона змінювала методи і вигадувала різні способи,
щоб нашкодити і спричинити смерть.
І обвинувачення мало це довести.
Упродовж семи місяців прокурор Нік Джонсон
готував справу проти Люсі Летбі.
Тепер у нього є нагода поставити їй прямі запитання
щодо звинувачень у вбивстві і завданні шкоди немовлятам.
Я побачила Люсі Летбі уперше після смерті Зої.
Я сиділа за три метри від неї.
Вона не раз кидала на мене пильний погляд.
І я щоразу опускала очі.
Атмосфера в залі суду
була дуже напружена.
Коли вона давала свідчення,
вона добре пам'ятала майже всіх 17 дітей,
яким начебто навмисно завдала шкоди, крім однієї.
Коли її спитали, чи вона пам'ятає Зої,
вона завмерла, а потім сказала «ні».
Уся зала така…
У суді вона поводилася діловито.
Такою, казали, вона була й на допиті в поліції.
Поговоримо про ***.
Ось шість сторінок її медичних карт,
де вказане ваше ім'я.
Чи можна припустити, що ви якось причетні до догляду за нею?
Так.
Розкажіть нам про те, що сталося з ***.
Я не пам'ятаю ***.
Ви пам'ятаєте, чи брали участь у реанімуванні?
Не пам'ятаю.
Я сказав суду, що стан Зої був стабільний.
Не було жодних причин раптового погіршення, а тим паче кризи.
У клінічних записах зафіксували дивну зміну кольору шкіри.
Медсестри й лікарі казали, що ніколи такого не бачили.
А ще в кровоносній судині виявили повітря,
так звану повітряну емболію.
Це як корок у кровоносній системі,
що заважає кровотоку.
Я переглянув літературу
щодо повітряної емболії у новонароджених,
зокрема роботу двох канадських докторів,
Лі і Танзвелла, опубліковану в 1989 році.
Вони описали дивні зміни кольору шкіри
внаслідок потрапляння повітря в кровотік.
Це було дуже схоже
на те, що спостерігали лікарі
в кількох немовлят у лікарні графині Честерської.
Доктор Еванс виклав свою думку,
але захист заперечив: «Зачекайте.
Були й інші причини,
чому стан дітей погіршився».
У деяких випадках вони мали вроджені хвороби і їм стало гірше,
в інших випадках лікування не було на належному рівні,
і це сприяло кризі в дитини.
«У вас замало доказів стверджувати, що причина — потрапляння повітря».
Я пояснив присяжним, що в неонатальному відділенні
немовлят під'єднують до дуже складної інфузійної помпи,
яка не пропускає повітря.
Якщо повітря не потрапило в кровотік випадково,
то могло потрапити
лише в результаті умисних дій.
Я сказав присяжним, що, на мою думку,
погіршення стану маленької Зої
було результатом потрапляння повітря в її кровотік.
Д-р Еванс сказав, що її стан відповідав наслідкам повітряної емболії,
яку спричинило введення повітря в кровотік,
коли чергової медсестри не було в палаті,
але були ви.
Так.
У вас є пояснення, Люсі?
Ні.
З огляду на докази, Люсі,
усе вказує, що ви були присутні під час кризи в ***.
Ви згодні?
Ви працювали в першому дитячому блоці, коли там чергувала інша медсестра.
Вона вийшла з якоїсь причини.
Якщо вона так каже. Я не пам'ятаю, де я була.
Є причина, чому ви пам'ятаєте
введення препаратів, але не кризи, Люсі?
Ні, препарати я пам'ятаю, бо переглянула записи
і побачила там свій підпис.
Тому ви пам'ятаєте введення препаратів?
Бо саме тоді скористалися з нагоди, щоб напасти…
Ні.
…і ввести повітря?
- Ні. - Ні?
Ні.
Слухати всі докази щодо смерті Зої
було дуже… боляче.
Прокуратура пояснила, як Люсі Летбі зайшла в палату…
ОСОБУ ПРИХОВАНО
…і ввела повітря
в
трубку.
Я дивився на Люсі Летбі, хотів побачити
її реакцію.
Але я не помітив жодних ознак,
що вона була засмучена через ці моторошні звинувачення
в злочинах.
Нічого. Нуль.
Чого вони хотіли від неї? Щоб вона щодня плакала?
Переконувала, що вона невинна?
ОСОБУ ПРИХОВАНО
Бо я не думаю, що це реально чи можливо.
ЖАХЛИВА НІЧ. НАША РОБОТА ІНОДІ НАДТО СУМНА.
Після кризи в маленької Зої
Люсі Летбі написала колегам…
МИ ВТРАТИЛИ ЗОЇ
Вона повідомила, що дитина, на жаль, померла,
і докладно описала реакцію батьків.
УСІ СУМУЮТЬ
БАТЬКИ В РОЗПАЧІ, ТАТО КРИЧИТЬ
Батьки в розпачі, тато кричить,
це був шок, вона заціпеніла.
НЕ МОЖУ ГОВОРИТИ, ВЕСЬ ЧАС ПЛАЧУ.
МУШУ ВИКИНУТИ ЦЕ З ГОЛОВИ.
Виникало протиріччя,
бо раніше вона казала, що нічого не пам'ятає.
Ми показали Люсі Летбі її повідомлення,
щоб допомогти їй пригадати ті події.
ЦЕ ЩОДЕННА
НЕЙМОВІРНА РОБОТА З БАГАТЬМА ПОЗИТИВНИМИ РЕЗУЛЬТАТАМИ.
Вона й далі стверджувала,
що не пригадує подробиць.
…РАПТОВО ПОМИРАЮТЬ?
Не думаю, що дивно повідомити колег про те,
що хтось помер.
І не дивно писати,
що в тебе був важкий день.
МАБУТЬ, ТАК МАЛО БУТИ…
Це величезний тиск.
Зміна може тривати 14 годин.
Якщо стан дитини погіршується,
чергова медсестра помічає перша.
Це страшно.
І ти це пропрацьовуєш через розмову з колегами.
Тому я не розумію, який мотив намагалися знайти.
ДУМАЮ, ЦЕ ДОЛЯ
НА ВСЕ Є ПРИЧИНА
САРА І ДЕН ДЖОНС ЧЕШИР
Під час суду Люсі Летбі запитали про її пошуки у фейсбуку.
Люсі Летбі шукала інформацію про батьків Зої,
про маму і тата, що було дивно.
25 червня ви шукали інформацію про *** у фейсбуку.
І знову 25 червня ви шукали інформацію про ***.
Ви визнаєте, що шукали цю інформацію у фейсбуку?
Не пам'ятаю такого, але якщо так зазначено, то мабуть.
Ви шукали фотографії дітей, Люсі?
Ні.
Захист стверджував, що в цих пошуках немає нічого зловісного.
Начебто це проста допитливість.
- Ви не знаєте, що шукали? - Ні.
У цій справі було багато непрямих доказів,
які, якщо добре подумати,
не завжди були сприятливі для Летбі.
Але немає нічого незаконного в інформуванні колег
або пошуку інформації у фейсбуку.
Щоб довести провину поза сумнівом,
обвинуваченню потрібно було щось конкретніше.
Багато доказів у цій справі були складними з погляду медицини.
Але у двох випадках, за словами обвинувачення,
були незаперечні докази. Поза сумнівом.
У нас є записи, і вона не зможе цього заперечити.
У суді були справи двох дітей,
яким, за версією обвинувачення, Люсі Летбі
ввела інсулін без медичної потреби.
Дуже небезпечно вводити інсулін, коли він не потрібен.
Це може спричинити кому і навіть смерть.
Той, хто ввів інсулін, зробив це,
знаючи, що це небезпечно
і може призвести до смерті
або незворотних ушкоджень з довготривалими наслідками.
Ви згодні з цим, Люсі?
Так.
У суді захист Летбі
мусив визнати, що це було зроблено навмисно.
У відділенні був злочинець,
але це міг бути хтось інший.
Навіть Люсі Летбі погодилася, що немовлятам ввели
штучний інсулін, який викликав кризу.
Хтось це зробив.
У Люсі запитали:
«Чи ви визнаєте, що в організмі дитини був синтетичний інсулін?»
Їй надали докази, і вона не могла не визнати цього.
Але фразою «я визнаю» її намагалися змусити сказати
«я це зробила».
Люсі Летбі не просто була на зміні у критичні моменти.
Її підпис був під життєво важливими препаратами,
зокрема на пакеті із сумішшю,
який, за словами наших експертів, був забруднений інсуліном.
Ви підтвердили свій підпис на призначенні парентерального харчування.
Ви ввели…
- Ні. - Ввели інсулін у пакети з ППХ?
Ні.
Ці пакети зберігалися в тому самому замкненому холодильнику, що й інсулін,
до якого Люсі Летбі мала доступ і ключі.
У Люсі Летбі була можливість скоїти ці злочини.
Це могло бути випадково або навмисно,
і обвинувачення з початку наполягало, що це був навмисний саботаж.
Захисту Летбі було складно це спростувати.
Якщо переглянути всі представлені докази,
об'єктивно, це не міг бути хтось інший.
Питання до вас: ви вводили інсулін?
- Ні. - Експерти вважають, що хтось це зробив.
- Ви за ним доглядали. - Я не вводила.
- Знаєте, хто це зробив? - Ні.
У присяжних були докази
навмисного отруєння немовлят якоюсь речовиною.
Висловлюючись простіше,
це був беззаперечний доказ.
Оцінюючи характер Люсі Летбі,
можна сказати, що бракує одного пазла.
«Чому все це сталося?»
Єдиний найпереконливіший доказ —
клейкі нотатки, які поліція знайшла під час обшуку.
Ці нотатки заворожують.
Вони як картина Джексона Поллока,
але зі слів.
Немає вільного місця. Вони повністю заповнені дивними фразами і словами.
Це неоднозначна картина.
«Я їх убила»,
«я зло», «це я зробила» — це шокує.
Що змусило її написати це,
і що вона такого зробила,
що змусило її повірити, що вона зла людина?
Ви написали: «Я зло. Це я зробила.
Я не заслуговую жити.
Я вбила їх навмисно.
Я жахлива, зла людина».
Поясніть, чому ви це написали.
Без коментарів.
Багато хто думав: «Усе зрозуміло.
Гру завершено.
Вона скоїла ці злочини і зізналася на папері».
Одного я ніяк не зрозумію:
чому захист не викликав жодного експерта.
Експерти з боку обвинувачення могли казати що завгодно.
А в Люсі не було нікого,
хто б заступився за неї і сказав, що є інші пояснення.
Присяжні у справі медсестри Люсі Летбі
пішли радитися щодо вердикту.
Чекати на вердикт було
дуже важко.
Я почувалася безпорадною.
Пам'ятаю, я весь час думала:
«Коли все закінчиться,
коли правда розкриється,
коли зрозуміють, що це помилка,
ось що ми зробимо, ось що ми заплануємо».
Є лише два варіанти.
Або вона невинна
і стала жертвою жахливої судової помилки,
яка перевернула її життя з ніг на голову,
або вона серійна вбивця дітей.
Ставки були надвисокі.
Термінова новина.
- Люсі Летбі визнали винною… - …у вбивстві…
…семи немовлят і спробі вбивства ще шести…
Підступна, хитра,
жорстока, боягузлива серійна вбивця Люсі Летбі.
Сьогодні вона затьмарила Майру Гіндлі і Беверлі Еллітт
і стала наймасовішою вбивцею дітей у сучасній історії Британії.
Після десятимісячного судового процесу Люсі Летбі визнали винною.
Це, мабуть, найжорстокіша жінка з усіх.
Наймасовіша серійна вбивця дітей сучасності.
Я не могла зрозуміти, чому вони це зробили.
Коли я трішки заспокоїлася,
я злякалася за неї.
Я відчула полегшення, радість,
а тоді миттєво… розпач,
бо тепер це правда,
і я не можу втекти від цієї реальності.
Ні я, ні команда не відчували піднесення чи тріумфу.
Для тих сімей це був
дуже важкий, травматичний результат.
Люсі Летбі,
з огляду на виняткову тяжкість ваших злочинів,
ви проведете решту життя у в'язниці.
Я мала вибачитися перед донькою.
Я почувалася жахливою матір'ю.
Я спала, коли це сталося.
Я…
не спала протягом болісних…
пологів.
І коли я була їй потрібна,
мене поруч не було.
Я цього…
собі не пробачу.
ВЕРЕСЕНЬ 2024
Я стежив за справою Люсі Летбі з моменту арешту.
І побачивши, як усе закінчилося,
як адвокат
я був дуже стурбований.
Не забуваймо:
ніхто не бачив, щоб вона робила щось погане.
МАРК МАК-ДОНАЛЬД АДВОКАТ
Відеозаписів немає.
Мотиву немає.
Нічого.
З нами Марк Мак-Дональд, адвокат із кримінального права. Вітаю.
Доброго ранку.
Що ви думаєте про цю дуже складну, дуже емоційну справу?
Це справді складна й емоційна справа,
але це результат довгої низки вироків,
які мали місце в цій країні і за кордоном.
Багато із цих вироків
згодом були визнані як судові помилки.
Кожна гіпотеза, яку висували експерти,
була лише теорією.
Присяжні вислухали всі ці докази.
-І ухвалили рішення. - Вони могли помилитися.
Це вперше
хтось публічно сказав: «Зачекайте.
Як на мене, у цій справі щось не так».
Після інтерв'ю до мене звернулися батьки Люсі.
Вони були у відчаї.
Вони не знали, що робити, і попросили мене про допомогу.
І я погодився.
Я почав вивчати справу.
Захист не викликав жодного експерта.
Хтозна-чому.
Може, вони думали,
що обвинувачення настільки смішні, що експерти не потрібні, я не знаю.
Краще б викликали.
Коли мене залучили до справи, була лише одна версія подій.
Не було жодних сумнівів щодо вироку.
Летбі винна.
Часом у газетах писали «зло».
Але їм було відомо про слабкі місця обвинувачення.
Кілька разів під час суду посилалися на нотатки,
де Люсі записувала свої думки.
«Я зло.
Це я зробила».
Ця нотатка наступного дня була на всіх перших шпальтах.
Але на першу шпальту не потрапили записи із протилежним змістом.
Такі слова, як «наклеп»,
«дискримінація»,
«переслідування»,
«негідники».
Люсі, мене дуже хвилює те, що ви написали
і на що ви натякаєте.
Хочете це пояснити?
Я написала це, бо стільки всього сталося.
Це було невдовзі після того, як мене відсторонили від роботи.
Мені здавалося, що… мене звинувачували в тому,
що своєю роботою я могла несвідомо нашкодити дітям,
і через це я почувалася винною.
НЕНАВИДЖУ СЕБЕ
Хочете пояснити деякі ваші записи?
Я ПОЧУВАЮСЯ ДУЖЕ САМОТНЬОЮ
Я звинувачувала себе.
Але не тому, що я щось накоїла,
а тому, що мене змушували так почуватися.
Я ЇХ УБИЛА
ЦЕ Я ЗРОБИЛА
Я зробила все можливе для цих дітей,
а люди намагалися сказати, що я погано працювала
або що я щось накоїла, і я просто не могла із цим упоратися.
Я не хотіла тут бути.
Ви кажете: «Мені бракує слів. Я не можу дихати. Не можу зосередитися».
Мені здавалося, що все просто
виходить з-під контролю. Я не знала, що й думати,
що буде далі і що робити.
Мені здавалося, що керівництво і команда натякали,
що це я винна.
Був хтось конкретний, хто на це натякав?
Так, деякі консультанти.
Можете сказати, чому вони переслідували вас,
чому звинувачували вас?
Може, вони намагалися перекласти на мене
чиюсь провину.
Коли Люсі Летбі відсторонили від роботи,
їй надали психологічну допомогу з боку служби охорони праці
у лікарні графині Честерської.
Їй порадили записувати почуття і думки
з метою терапії.
Це не було зізнання.
Якщо вірити, що вона написала це
невдовзі після відсторонення від роботи,
її версія цілком правдоподібна.
Ви відчували страх і паніку,
а чого саме ви боялися?
Що люди подумають, що я зробила щось не так.
Гаразд, і що б сталося, якби вони так подумали?
Ось це б сталося.
- Так. - Втрутилася б поліція.
- І так сталося? - І я б втратила роботу.
А ця робота вам подобається?
Так.
Так, я люблю свою роботу.
Добре.
Захист описував її як віддану медсестру,
яку усунули від улюбленої роботи,
і вона була спустошена.
Ці клейкі нотатки відображають усю складність справи.
На перший погляд,
це справді схоже на зізнання.
Але коли копнути глибше,
усе не так просто.
До суду і вироку
я писала Люсі, і вона мені відписувала.
Я намагалася бути позитивною.
А тепер не знаю, що й казати.
ОСОБУ ПРИХОВАНО МЕЙЗІ — МЕДСЕСТРА
«Мейзі, мені бракує слів, щоб передати мій стан.
Але знати, що ти моя подруга попри все —
дуже важливо для мене.
У мене своя кімната і туалет.
Я можу щодня приймати душ і гуляти.
Виходити на прогулянки дуже важливо, хоч надворі холодно.
Мені бракує Тіґґера і Смаджа.
Вони не зрозуміють, чому я не поруч.
Мабуть, думають, що я жахлива мама.
Мама й тато про них добре дбають і, без сумніву, балують.
Я намагаюся бути сильною і позитивною.
Я налаштована пройти це все. Я не здамся».
Пробачте.
Дещо показове сталося влітку 24-го.
Журналіст з Америки, з журналу The New Yorker,
докладно розглянув усе, що, можливо, пішло не так на суді,
і перемкнув увагу від Люсі Летбі
на лікарню графині Честерської.
Стаття посіяла сумніви,
поставивши важливе запитання:
«Чи придатне відділення до роботи?
І чи не зробили з Люсі Летбі цапа-відбувайла?»
Відділення перебувало у стані кризи.
Медсестри плакали в кінці зміни через стрес.
Вони були перевантажені роботою,
бо у відділенні було багато немовлят
і бракувало персоналу або ресурсів.
Мене раз на тиждень залишали з немовлям, яке потребувало особливого догляду,
і казали: «З дитиною все буде добре,
але якщо перестане дихати, повідом».
Студентів не можна залишати самих із такими немовлятами.
НЕОНАТАЛЬНЕ_ГРАФІК ДИТИНА А, ДИТИНА Б
Одним із найпереконливіших аргументів
у вступній промові обвинувачення був робочий графік
із хрестиками по всьому стовпчику.
Мета такого графіка проста — переконати присяжних,
що вона завжди була присутня, коли щось ставалося.
ЛЮСІ ЛЕТБІ
Але це дуже маленьке відділення,
і вона брала додаткові зміни.
Ми також знаємо, що Люсі Летбі пройшла додаткові курси
і була кваліфікованіша за багатьох медсестер, які там працювали,
що означало, що їй доручали найважчих дітей.
Як на мене, було б дивно,
якби її там не було, коли щось ішло не так.
Під час суду обвинувачення повторювало присяжним:
«Коли усунули Люсі Летбі, немовлята перестали помирати».
Але коли Люсі Летбі відсторонили,
відділенню знизили категорію,
тобто туди не поступало так багато важкохворих дітей,
що означало, що рівень смертності теж знизився.
Я хотів викрити помилки, які мали місце.
Але щоб це зробити, треба було запропонувати іншу версію.
На зв'язку Марк Мак-Дональд.
З нами Марк Мак-Дональд.
У мене є доволі багато
тривожних доказів.
Усе почало набирати обертів.
Люсі Летбі засудили за вбивство семи немовлят
і спробу вбивства ще семи, що, на мою думку,
є помилкою судової системи…
СЕР ДЕВІД ДЕВІС КОЛИШНІЙ МІНІСТР
…яка не змогла впоратися
зі складними статистичними і медичними доказами.
Ключовою фігурою обвинувачення був д-р Деві Еванс.
Він був головним експертом обвинувачення.
Саме він досліджував ці медичні записи
із самого початку і висунув початкову гіпотезу щодо того,
як померла або захворіла та чи інша дитина.
Уся справа спиралася
на його надійність як експерта.
Під час суду сталося дещо неймовірне.
Суддя Апеляційного суду надіслав листа судді у справі
із жорсткою критикою д-ра Деві Еванса,
заявивши, що той підлаштовує докази,
залежно від того, хто його залучає.
Отже, він упереджений.
Навіщо старшому судді, який не причетний до суду,
висловлювати сумніви
щодо надійності д-ра Деві Еванса?
Але проблема в тому, що Апеляційний суд дійшов висновку,
що д-р Деві Еванс був надійним експертом.
Я мав перевірити,
чи відповідають дійсності його твердження.
Мені потрібен був не той, хто прочитав підручник і став експертом.
Мені потрібен був автор підручника.
АЛЬБЕРТА, КАНАДА
Я був зайнятий, збирав урожай на фермі,
коли надійшов електронний лист.
Він був від адвоката з Великобританії.
Статтю, яку я написав у 1989 році про повітряну емболію, використали…
ПРОФЕСОР ШУ ЛІ
…щоб засудити медсестру з відділення інтенсивної терапії для новонароджених.
Робота д-ра Шу Лі була вирішальною.
Це його стаття, його дослідження.
Якщо роботу неправильно витлумачили,
це могло поставити під сумнів висновки д-ра Деві Еванса.
Я хвилювався,
бо якщо мою роботу хибно зрозуміли,
тоді це серйозна проблема.
Я переглянув докази і зрозумів, що описані зміни шкіри
не відповідали ознакам повітряної емболії.
Те, що вони описали, —
це зміна кольору шкіри через гіпоксію або брак кисню.
Це означає, що людину, імовірно, засудили помилково.
Я дуже хвилювався.
Молода жінка може провести у в'язниці все життя
і померти у в'язниці через помилку.
Я сказав Марку Мак-Дональду, що допоможу.
Я скличу раду з 14 найкращих експертів з усього світу,
чий досвід, авторитет і знання не піддаються сумніву.
Ми хотіли написати докладний звіт
про причини смерті чи ушкоджень у кожному випадку.
Пан Мак-Дональд представляє клієнта, і в нього своя робота.
Ми завжди готові до будь-яких викликів,
бо я вважаю, що виклик — це добре.
Тому ми чекали, що вони скажуть.
ЛЮТИЙ 2025
Їдучи до Лондона, я відчував величезний тиск.
Ми збиралися оприлюднити висновки експертної групи,
чия думка мала б величезний вплив на результати цієї справи.
Не лише для Люсі Летбі,
а й для сімей, суспільства і для судової системи.
Нас оточили.
Усіх вітаю.
Ви переконані, що засудили невинну жінку?
Так.
- Дякую за ваш час. - Треба починати.
Так, ми почнемо трохи раніше, оскільки вас трішки зібралося.
Ми хочемо представити звіт,
який запропонував
д-р Шу Лі, що сидить поруч зі мною.
Без зайвих слів,
дозвольте представити доктора Шу Лі,
зірку сьогоднішнього шоу.
Дякую.
«Зірка шоу».
Це не шоу.
Ніякої зірки немає.
Тут немає чого усміхатися.
Зухвалість, з якою політик представив людину —
це огидно.
Підсумовуючи всі отримані
медичні висновки,
ми виявили, що історії хвороб були неповними.
Цим дітям ставили помилкові діагнози,
бракувало кваліфікованого персоналу
і були труднощі з пошуком лікаря, коли виникала потреба.
Професор Лі дуже чітко сказав,
що жодній дитині
не завдали шкоди навмисно.
Що саме неналежне лікування призвело до кризи,
а в декого до смерті.
Це засмучує, бо в деяких критичних зауваженнях
була крихта правди.
Нам не вистачало персоналу.
Така ситуація в більшості відділень Національної служби охорони здоров'я.
Але в нас були ті самі кадрові проблеми до 2015, 2016,
і не було стільки смертей.
Звинувачувати колегу, що просто жахливо,
у можливому вбивстві і спробі вбивства немовлят, —
це найгірший спосіб приховати
проблеми й недоліки в неонатальному відділенні.
Передусім я перевірив коефіцієнт виживання немовлят у Честері
до всіх смертей і криз.
Показники відповідали офіційним даним
для Англії та Уельсу за ці роки.
Це відділення не було проблемним.
Їм довелося реанімувати немовля…
Ми розглядали кожен випадок окремо.
Стверджувалося, що четверта дитина була стабільною,
коли її прийняли у відділення інтенсивної терапії.
Однак це твердження не відповідає дійсності.
Мене не попередили, що згадають справу моєї дочки.
Ця дитина народилася після тривалого передчасного розриву плодових оболонок.
Якщо оболонка розірвана,
може виникнути інфекція.
Мамі слід одразу призначити антибіотики,
щоб захистити дитину від інфекцій.
Але цього не зробили.
Коли в мене відійшли води,
мені б мали дати антибіотики швидше.
Вони підвели мене, підвели Зої.
Але кожен лікар, медсестра та експерт чітко казали,
що Зої ставало краще,
вона одужувала, міцнішала.
Була затримка з призначенням антибіотика
і затримка з початком лікування респіраторного дистресу.
Ми не знайшли доказів повітряної емболії.
Я не згоден з доктором Лі.
Він не надав нових доказів.
Він лише висловив іншу думку.
Рішення присяжних
схвалили троє шанованих, досвідчених суддів Апеляційного суду.
Питання мало бути закрито.
Висновок цієї комісії: немає медичних доказів
на підтримку навмисних дій, що спричинили смерть або тілесні ушкодження
у жодному із 17 випадків.
Були серйозні проблеми
з медичним обслуговуванням пацієнтів у цій лікарні.
Були проблеми з командною роботою
і співпрацею між спеціалістами в неонатальному відділенні лікарні.
Підсумок, пані та панове — ми не виявили вбивств.
Якщо не було вбивства, тоді не було вбивці.
То чому Люсі Летбі у в'язниці?
Дітовбивця чи жертва?
Ви бачите, який інтерес викликала ця справа
у Великобританії і за її межами.
Якщо це не Люсі Летбі,
тоді в лікарні
інші серйозні проблеми.
Телефонуйте. Маєте сумніви щодо вироку Люсі Летбі?
Пресконференція змінила все.
Люди більше не вагалися.
Будь ласка, скажіть, що не лише я думаю про Люсі Летбі
і про те, що її могли засудити помилково.
Раптом вона вже не втілення зла,
не ангел смерті.
Люди почали запитувати:
«Люсі Летбі невинна?»
Ні, брате. Ми не думаємо, що вона вбила цих дітей.
Я шокована.
У документалках у серійних убивць
темне минуле. Вони вбивали тварин.
Вони не такі, як Люсі Летбі. Навряд чи це вона зробила.
Дехто стверджує,
що ми, консультанти, хотіли помститися Люсі Летбі.
Де ваші докази?
ПРОДАЖНІ КОНСУЛЬТАНТИ ЗАЯВЛЯЛИ, ЩО НЕМОВЛЯТІ БУЛО КРАЩЕ.
Мене звинувачували у вбивстві дітей…
ПОЛЮВАННЯ НА ВІДЬОМ
…і це шокує.
УВ'ЯЗНИЛИ НЕВИННУ МЕДСЕСТРУ
Я живу з двома провинами.
Перша провина — ми підвели дітей,
і дуже крихітна провина,
що ми засудили не ту людину.
Страх, що могла статися судова помилка.
Хоч я не думаю, що сталася помилка.
Але я хвилююся,
що ніхто не бачив, як вона це робила.
За останні кілька років я не раз думала:
може, вона говорила мені одне, а іншим — інше.
Завжди є сумніви, бо хай які ви близькі,
ти ніколи не знаєш людину до кінця.
Ти можеш не знати всієї правди.
Але поки я не побачу справжніх доказів,
я не повірю.
Люди думають, що я підтримую дітовбивцю.
Але вона моя подруга і зараз у в'язниці.
Назавжди.
Доктор Шу Лі та експерти завершили звіт,
і я подав його Комісії з перегляду кримінальних справ,
КПКС,
яка, маю надію, передасть його до Апеляційного суду
для повторного розгляду.
Молода жінка може перебувати у в'язниці за злочини, яких вона не чинила.
Це величезна відповідальність,
бо це, імовірно, останній шанс Люсі.
Лиходії впізнавані:
вони мають вигляд лиходіїв і поводяться як лиходії.
Це не Люсі Летбі.
Але це не означає, що вона не здатна на те, за що її засудили.
ЛЮСІ ЛЕТБІ
У цій справі багато непрямих доказів.
Я ЗЛО, ЦЕ Я ЗРОБИЛА
Окремо вони не доводять,
що вона холоднокровна вбивця.
Але коли зібрати все докупи,
закрадається думка:
«Якщо ця жінка невинна,
тоді їй дуже не пощастило».
Ми кілька днів допитували і детально обговорювали з вами
вашу причетність до вбивств і спроб убивства 17 немовлят,
що ви постійно заперечували, Люсі.
Хочете прокоментувати?
Без коментарів.
Ми зовсім не хотіли повідомляти сім'ям,
що хтось убив їхніх дітей.
Єдина людина, яка знає, чому вона так жахливо вчинила —
це сама Люсі Летбі.
У світлі активного громадського обговорення,
я підтримую подальше розслідування
і пошуки відповідей.
Але найголовніше,
ми співчуваємо родинам, які мусять за цим спостерігати
і вислуховувати тривожні заяви щодо дітей.
ОСОБУ ПРИХОВАНО
Цього неможливо забути.
Це горе,
але є надія і наша любов до неї.
Зрештою, ми досі тут,
і я хочу бути вдячною за те, що в мене є,
і цінувати те, що маю.
Я наважилася спробувати ще раз.
У нас із чоловіком прекрасний син.
Він наша причина всього.
Я завжди говорила з ним про Зої.
Він знає, що вона померла, коли була немовлям.
Він знає, що вона на небесах.
Було важко,
і це ще не кінець,
але я хочу це пережити.
У ЖОВТНІ 2023 УРЯД ПОЧАВ ПУБЛІЧНЕ РОЗСЛІДУВАННЯ
З МЕТОЮ АНАЛІЗУ ПОДІЙ У ЛІКАРНІ
ТА ЇХНІХ НАСЛІДКІВ У ЗВ'ЯЗКУ ІЗ СУДОМ
І ВИРОКАМИ ЩОДО ЛЮСІ ЛЕТБІ.
ПОЛІЦІЯ ЧЕШИРУ ТЕЖ ПОЧАЛА
РОЗСЛІДУВАННЯ КОРПОРАТИВНОГО ВБИВСТВА З НЕОБЕРЕЖНОСТІ У ЛІКАРНІ.
ФОНД ЛІКАРНІ ГРАФИНІ ЧЕСТЕРСЬКОЇ ЗАЯВИВ,
ЩО У ЗВ'ЯЗКУ З РОЗСЛІДУВАННЯМ,
БУДЬ-ЯКІ КОМЕНТАРІ БУДУТЬ НЕДОРЕЧНІ.
У ЛИПНІ 2025 ПОЛІЦІЯ НАДАЛА ДОДАТКОВІ ДОКАЗИ
ЩОДО ДЕВ'ЯТИ НЕМОВЛЯТ.
20 СІЧНЯ 2026 ПРОКУРАТУРА ЗАЯВИЛА,
ЩО НЕ ВИСУНЕ ДОДАТКОВИХ ОБВИНУВАЧЕНЬ ПРОТИ ЛЮСІ ЛЕТБІ.
АДВОКАТ ЗАХИСТУ БЕН МАЄРС ВІДМОВИВСЯ КОМЕНТУВАТИ,
ЧОМУ ПІД ЧАС СУДУ ЗАХИСТ ЛЮСІ ЛЕТБІ НЕ ВИКЛИКАВ ЕКСПЕРТІВ.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин