Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
HVOR ER DET UPASSENDE AT KALDE PLANETEN JORDEN,
NÅR DEN TYDELIGVIS ER HAVET
Du er min første fangst i flere dage, men du er for lille.
Se, hvad der er på vej.
Det ser slemt ud.
Ja, det gør.
Jeg må hjem, før det rammer.
- Vi ses i morgen. - Hej så længe.
Alle husker, hvor de var, den dag regnen kom.
Det var en søndag, ikke helt vinter endnu.
Vejrudsigten havde lovet sol.
Lavtrykket ud for kysten har ændret kurs og nærmer sig hurtigt land.
Forvent kraftige byger med vindstød på op til 50 km i timen.
Der er risiko for let forhøjet vandstand.
Der er en måned til jul,
og forhåbentlig vil det overraskende vejrskifte…
Folk fulgte deres vante program.
- Er du klar? - Af sted med os.
Dengang boede vi tæt sammen.
Okay, hej.
Men man følte sig nemt ensom.
- Kom, det bliver regnvejr. - Ja, lad os gå indenfor.
Da regnen kom,
fandt vi ud af, at vi ikke var alene.
Sidste december satte varmerekord i vestlige Washington.
Få seneste nyt her på kanalen.
Kom nu. Kom nu.
Og vi fandt ud af, hvor langt nogle vil gå
for at beskytte deres hjem.
SKATTEVÆSNET VIGTIGT
Hej, hvor er de allesammen? Hvor er de?
Min gode, gamle dreng.
Godmorgen.
- Utroligt, at ungerne lod mig sove. - Stilheden undrede mig.
- Har du fanget morgenmaden? - Ja, en stor fangst.
Verdens bedste fisker.
- Det ved jeg. - Tak.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Vågn op! - Donuts!
- Wow! - Donuts!
Kan vi lave bacon?
- Tag det nu roligt. - Bacon!
- Gem noget til os. - Gribbe.
- Grådige gribbe. - Tænd.
- Okay. - Start.
Cassidy har fået sin medicin. Giv ham ikke bacon.
Du fortjener det.
INGEN INTERNETFORBINDELSE
Far, streamingen stoppede.
- Jeg tror, huset er ved at falde sammen. - Lad os endelig flytte.
Et par lottokuponer mere, så er vi klar.
Hey.
Du ved godt, jeg laver sjov, ikke? Du er ikke alene.
Ham fyren kommer i morgen og ser på revnerne i skorstenen.
- Den er ny. - Hvad er?
Han tror, grunden synker, og at kun skorstenen holder huset sammen.
At få huset i hovedet, mens vi sover, vil være slemt.
Skal vi stadig købe juletræ?
- Det regner. - Kom nu.
Far, du lovede. Vær nu rar.
- Jeg lovede det ikke. Du lovede. - Far!
- Du lovede det. - Far!
- Hvem lovede det? - Dig!
- Ja, lad os det. - Kom nu.
Vi køber et træ.
- Af sted! - Jeg vil vælge!
- Hjælp mig med at få sko på. - Du kan godt selv.
Ingen løbehjul inden døre.
Kom nu, mor!
- Hun er altid en evighed om det. - Så er du jo vant til det.
Hjælp din søster med skoene. Vent i bilen.
Ann! Kom nu!
- Ikke hundse. - Det gør jeg ikke.
Jeg gemmer mig for børnene. Hvorfor kan vi ikke droppe det træ?
Det er jul, din gnavpotte.
- Hvad har du gjort? - Du skal låse op, tumpe.
- Det har jeg, tumpe! - Klap i!
- Hold op med at skændes, tumper. - Graham har blokeret den.
- Det er din skyld. - Du gjorde noget.
Nej. Hvorfor giver du mig skylden?
Det er din skyld.
Derfor er jeg favoritten. Du laver rod.
- Klap i! Pattebarn. - Jeg er ikke et pattebarn.
Jeg er otte år.
- Hvad har I gjort? - Ikke noget!
Stille, Cass.
Cass, stille.
Hvorfor sidder I ikke i bilen?
- Døren kan ikke åbnes. - Ingen af dørene kan åbnes.
- Helt ærligt. - Jeg prøver mit vindue.
Okay.
Det her er absurd.
Det er en spøg. Teenagere. De har limet døre og vinduer til, ikke?
Ingen spøg. Stille, Cass.
Jeg har ingen dækning.
Ingen forbindelse.
Tag stikket ud, og sæt det i igen. Virker det?
- Har du betalt regningen? - Ja.
Cass, stille!
Har du signal nu?
- Nej, ingenting. - Mor og far.
- Alle vinduerne er som limet fast. - Alle vinduer sidder fast.
- Cass, klap i! - Kan vi prøve at komme ud… Klap i!
- Far! Er du okay? - Er du okay?
- Ja. Jeg har det fint.
- Jeg har det fint. - Okay.
Hvad sker… Far!
- Utroligt. - Gå væk.
- Hvorfor? Hvad vil du? - Far!
- Nej! - Gå væk. Jeg klarer det.
Jason, nej!
- Stop! - Mor!
- Stop! - Far!
Mor.
Far!
Unger.
Far, se!
- Åh gud. - Det er ikke kun os.
- Vi kan ikke komme ud. - Der kommer nogen.
Ja.
Det er hende, som bor overfor.
- Gregs kone. - Med et navn.
- Susan. Kald på hende. - Susan! Hent hjælp!
Vi er fanget herinde. Hent hjælp!
- Han er også fanget. - Jeg kommer om lidt.
Godt, hun henter hjælp.
- Hun henter hjælp. - Ja.
Fint. Det er i orden.
- Så klarer vi den. - Ja. Jeg ved det. Det er…
- Det skal nok gå. - Ja, det skal nok gå.
Okay, lad os se, hvad naboerne laver.
- Kender I alle naboerne? - Stort set.
Richardsons overfor har tre børnebørn.
- Max er vist tandlæge. - Ja.
Det er hvad-hedder-han-nu? Cykelfyren.
Cykelfyren?
En af dem i latterligt kluns.
Han hedder Greg. Hans løb efter hjælp.
- Hvorfor er hun ikke tilbage? - Rolig. Hun kommer snart med politiet.
Der er ham den nysgerrige.
- Hvad hedder han? - Vildt. Kender du navnet på nogen?
Ja, den irriterende kvinde med hunden.
Hvem ellers? Vi må ikke glemme fjolset med båden.
Hvad hedder den nu? "Hav dagen"? Sikke et fjols.
Godt klaret.
Ann.
"Det var et engangsknald. LOL."
Åh nej!
- Hvad er et engangsknald? - Voksenovernatning.
Hvad er forskellen på voksenovernatning og almindelig overnatning?
Altså, ved voksenovernatning…
- …må man få en masse slik. - Det lyder sjovt.
Det er det vel.
"Regeringen?"
- Hey! Den tog lang tid. - Nej, den gjorde ej.
"Måske. Men hvorfor?"
"For vores sikkerhed?"
Se. Fjolset med båden har et skilt.
- Staves aliens sådan? - Nej, skat.
- Hvorfor ville aliens låse os inde? - Det ville de ikke.
ER DET KUN OS? HELE BYEN?
"Hele verden?"
Okay, se på mig. Vi er i sikkerhed. Vi er hjemme hos os selv.
Her er alt, hvad vi behøver, men vigtigst af alt har vi hinanden.
- Må jeg få en donut? - Nej, spis dine spaghetti.
- Jeg vil stress-spise. - Hvordan kender du til det, Ruth?
Når I kan klare jer derinde, kan jeg klare mig herude.
- Tror du, løbedamen har fundet hjælp? - Der kommer nogen. Det lover jeg.
Jeg tror, det var regnen. Regnen gjorde det.
Nej, skat, det var bare regn.
- Vi skal nok klare den. Det lover jeg. - Regnen var anderledes i dag.
Jeg bevarer roen for børnenes skyld.
Men hvad fanden foregår der, Jason? Hvordan kan det ske?
- Det ved jeg ikke. - Åh gud, mine forældre.
De må være helt ude af sig selv.
Richardsons overfor er jo okay, ikke? Dine forældre er sikkert også okay.
Du har ret.
Jeg skal vise dig noget.
Er det en pistol?
Du må ikke købe en pistol uden at sige det til mig.
- Jeg ville sige det. - Men børnene?
Jeg ved det.
- Jeg har haft et mareridt. - Hvad for et mareridt?
For et par uger siden vågnede jeg op med en følelse.
- Jeg følte, at vi var i fare. - Føler du dig tryg nu?
- Undskyld. - Okay.
- Okay? - Okay.
Lær mig, hvordan man gør, før du lægger den væk.
Kom nu.
Godt gået, din idiot.
Hvad fanden?
Hej.
Jeg kan ikke bryde igennem.
Regnen danner en form for barriere omkring huset.
- Det gælder også nedad. - Hvem gør det?
Det ved jeg ikke, men de har spærret os inde.
- Skal vi være bekymrede for iltmangel? - Det har jeg tjekket.
- Der kommer luft ind. - Så venter vi på, at regnen stopper.
Kom i seng.
Ann.
Det, som holder os indespærret, er ikke…
…menneskeskabt.
Skjul det for børnene.
DAG 2
Jeg har prøvet.
- I virker rolige. - Vi kan ikke gøre noget ved det, vel?
I er forældrene. I løser det.
Alle tiders. Gør plads. Ja.
Nu skal I lære noget om god musik.
Påstår du, at det er god musik?
Ja. Klassikerne.
Nøj, vi har en DVD-afspiller.
Hvad er det?
Nå, vi har kun to film.
Nu vil jeres mor tale med jer om pligter.
I har ikke ferie. I skal følge en tidsplan.
Red seng om morgenen. Tag tøj på hver dag. Børst tænder.
Vi må fokusere på det væsentlige.
Hvis vi tænker os om, bør vi have mad til to måneder.
- Er det mad? - Ja.
De er vist meget gamle.
Måske længere tid.
Dem spiser vi sidst.
Vi har stadig elektricitet, gas og vand, men ingen ved hvor længe.
Vi må betragte vand og elektricitet som en luksus, der med ét kan forsvinde.
Det her er midlertidigt, og vi klarer det.
Mor og jeg passer på jer. Det lover jeg.
Team Delgado på tre.
- Det behøves ikke. - Gør det.
En, to, tre.
Team Delgado!
- Må jeg få en donut nu? - Nej.
Cass.
Åh, manner.
Jeg kan ikke åbne døren. Jeg er ked af det.
Bare vælg et sted. Jeg gør rent efter dig.
DAG 4
Ru…
Hvad har jeg sagt?
Vi opfører os som i skolen i skoletiden.
Jeg har lavet det kapitel.
- Lav det igen. - Hvorfor?
Det virker måske som spild af tid nu, Graham, men du…
Du har ret. Spild af tid.
Okay.
Vil I lære noget rigtigt?
- Noget, I kan få brug for? - Ja.
Kom.
Er I klar?
I dag skal I lære at rense en fisk.
Vi har ingen fisk,
men Ruth har været så sød at donere tre af sine tøjdyr til lektionen.
- Det var så lidt. - Mange tak. Hvilke regler gælder knive?
Skær ikke fingrene af.
- Stik ikke din bror. - Hvad?
Stik ikke nogen.
Godt, først skærer vi hovedet og halen af. Dem spiser vi ikke.
Når hovedet er skåret af, afsløres et praktisk hul under halsen.
Der begynder vi at skære.
Det sikrer, at vi ikke stikker hul på organer, som kan forurene vores kød.
Skær ned langs midten, og skovl så indvoldene ud.
Hvis det var en ægte fisk, ville vi skylle den i vand.
Vi kunne bruge en vandhane eller, bedre endnu, skylle den i havet.
- Hvorfor ved du så meget om fisk? - Fordi jeg elsker havet.
Og jeg havde min egen fiskebåd.
- Er det sandt? Hvor er den? - Solgt.
- Hvorfor? - Børn koster kassen.
Far.
Fold fisken ud. Der finder vi fileterne. Og det er dem, vi spiser.
Hvad laver I?
- Vi renser fisk. - Min er en havfrue.
Det kan jeg se.
Vi er altså i lad børnene lege med knive-fasen.
- De lærer. - Ja.
Og vi passer på, mor.
- Og har det sjovt. - Har det sjovt.
Jeg vil vide, hvor udbredt det er.
DITTO
Vil du spørge næste nabo?
SOM EN TELEFONKÆDE?
Ja, som en telefonkæde.
JEP!!
1 UGE
På hvilket tidspunkt begynder man at drikke her?
Klokken 11.00?
Nærmere 10.30.
- Åh nej. Det gør sådan. - Hvor spændende.
Nej.
Hov! Du må ikke smide det ud.
- Hvad laver du? - Gemmer det.
- Nå. - Ja.
Det kommer herover.
Det ligger her. Når det er tørret, har vi tomatfrø.
- Hvad? - Jeg elsker dig.
- Ja, for jeg er fantastisk. - Ja, du er.
Fem gader. Det samme alle vegne.
Tak, Max.
"Hvordan går det?"
Så langt, så godt. Og jer?
SÅ LANGT, SÅ GODT JER?
"Det går."
"Hvad er dit arbejde, Jason?"
Jeg er ingeniør, Max.
Arbejdsløs for tiden.
PENSIONERET BØRNETANDLÆGE HAR BØRNENE HULLER?
Ja, mine børn har huller.
JA. VIL DU KOMME OG LAVE DEM?
HAR I MAD?
Indtil videre.
JER?
NEJ!
Okay.
2 UGER
REGNFOLK PÅ BESØG MEGET SKRÆMMENDE TID
Vi tegner ikke på vinduerne.
Hey!
- Dig. - Åh-åh.
- Mor? Vil du gøre det? - Nej, det klarer du selv.
Skal jeg?
- Du skal. - Ja, du skal. Kom så. Kom så.
Sæt foden her.
Kom så her!
Kom her.
Ingen løbehjul inden døre. Helt ærligt…
Det kommer hele vejen herfra og så…
Tre, fire, fem.
- Uno. Jeg vandt! - To helt ens kort?
JULEPYNT
VARSEL OM LUKNING
Er I klar? En, to, tre.
Et perfekt træ!
Se der. Naboerne.
Hvor er det fint.
Jul.
1 MÅNED
Hun er tilbage.
Hvem?
Regngængeren.
Du er dum at høre på.
Hun kommer, når det regner.
- Hvad sagde jeg? - Klap i.
Det er…
Det er nok bare et dyr.
- En salat uden meget salat. - Du kan give den til mig.
Vi får flere grøntsager, når vi har dyrket dem.
- Må jeg få morgenknas? - Nej. Vi kan ikke være kræsne.
- Jeg er ikke sulten. - Ditto.
Så får I ikke mad.
Jeg så nogen udenfor i dag.
- Graham så hende. - Hun lyver.
- Nej. - Jo.
- Nej! - Stop.
Hvis man kigger længe ud ad vinduet, ser man måske ting, som ikke er der.
Jeg så hende. Hun prøver at kommunikere.
Du kommunikerede ikke med nogen udenfor, for alle andre er spærret inde.
Undskyld.
Undskyld, jeg råbte, men vi bør ikke opdigte ting.
Kan vi prøve at være lidt mere positive?
- Ja. - Ja.
Jeg har en overraskelse. Jeg har bagt julesmåkager.
Vi har ikke mere sukker, så jeg måtte improvisere.
- De smager nok elendigt. - Tak. De smager garanteret skønt.
- Tak. - Velbekomme.
- Tak. - Vil du have en til?
Nej tak.
Mand, det er en underlig jul!
Vi ødelægger dem ikke, vel?
Det vil mærke dem for livet.
Vi gør vores bedste. Det er det vigtigste.
- Og det er det, de vil huske. - Ja.
En dag bliver det et fjernt minde, og vores børn er hårdføre.
Skal vi ryge os skæve og se Air Force One?
Hvad for noget?
- Jeg fandt en joint i vores sexskuffe. - Har vi en sexskuffe?
Den med glidecreme og legetøj, vi engang købte til valentinsdag.
- Okay, vi har en sexskuffe. - Ja.
Vift røgen ind i skorstenen.
- Hørte hun det? - Ja.
"Jeg vil gøre alt for at redde min familie."
"Bed mig ikke om noget, jeg ikke kan levere."
Jeg hader, at du citerer fra filmen, før den starter.
Ja.
"Ud af mit fly!"
- Hvorfor kender du den film? - Det er en klassiker, Ann.
Jeg kan sætte godt Annie på.
- Nej! Nej, jeg beder dig. - Okay.
Jeg vil bare have én aften uden de sange.
Det bliver Air Force One.
Se alle de stjerner.
Himlen bliver hurtigt klar, når ingen bruger verden.
Ja, ingen fly, ingen helikoptere, ingen forurening.
Vi skal ikke bekymre os om terminen i denne måned.
Det er rigtigt.
Bedre bliver dates ikke for tiden.
- Du kan lide det. - Ja, jeg er vild med det.
Nej, det her.
Det her.
På en måde er du gladere herinde sammen med os.
På en måde…
…er jeg.
Bare en lille smule.
Det er løgn!
Wow.
Hold da op. Hvor er hun smuk.
Store pige.
Held og lykke derude.
Nu er det hendes verden.
Det er ikke længere os, som styrer skibet.
Mor! Far! Skynd jer!
Julemanden har været her!
- Hvad fik du? - Et halvt æble.
Et halvt æble?
- Den har jeg allerede. - Vi håbede, du havde glemt det.
- Hvad er det? - Måske kan du lege frisør med den.
- Tak. - Okay.
Den er til jer begge to. Hov-hov!
Klaverbøger?
Ja, I ved, klaveret, I fik af bedstemor, og som bare samler støv.
- Jeg vil ikke spille klaver. - Okay.
- Graham? - Nej.
- Vi prøvede. - Fedt.
Ja. Gray, find en gave til mor.
Hvad? Hvad har I til mig? Hvor er I søde. Tak.
Din første tomat.
De så den i køkkenet og ville overraske dig.
- Du har dyrket den, mor. - Du godeste. Hvor er I søde?
Skal jeg skære den ud, så vi kan dele?
- Du må godt spise den selv. - Ja, spis din tomat.
Den smager skønt.
- Nu græder jeg. - Ja.
Mor! Den gamle dame har brug for hjælp!
Mrs. Richardson. Tag dem med ind i hyggestuen.
- Hvad sker der? Far! - Af sted.
- Far! Nej! - Af sted, kom så. Af sted.
Er hun okay?
Nej, skat. Hun er ikke okay.
Er julen forbi?
Ja.
Det er de sidste.
Jeg beklager, Cass. Hold ud.
Regn, regn, gå din vej
Vi har ikke brug for dig
Bare rolig, Cass.
Regn, regn, gå din vej
Hjælp mig!
Hvad er der?
Der er nogen udenfor. Der er hun!
- Hvad er der? - Bliv væk fra vinduet.
Hvorfor?
- Jeg så dem! - Mor! Far!
- Hvem er det? - De er døde!
- Det er naboen. - Hjælp mig!
Der er døde! Alle er døde!
De må ikke se jer!
Det er slut. De er her, og der kommer ingen hjælp.
- Susan. - Der kommer ingen hjælp!
- Vi kan ikke hjælpe dig. Det gør mig ondt. - Hjælp mig! I må hjælpe!
Gem jer.
Okay, familiemøde. Lige nu.
- Jeg ved ikke, hvad det er. - Jeg har jo sagt det.
Men den, jeg så, virkede rar. Ikke som dem i aften.
Den, vi så derude…
…den slags, som holder os indespærret her, er ikke rar.
Hør her. Jeg sørger for, der ikke sker os noget.
Må vi sove hos jer i nat?
Ja.
Lad os begrænse alle synlige tegn på liv.
- Vi dækker vinduerne til. - Især når det regner.
Findes monstre?
Det gør de nu.
Du hjælper ikke.
- Nu skal vi sove. - Okay, mor.
Sov nu.
Hvad gør vi nu?
Vi overlever.
INGEN MEDICIN
Cassie, nej. Slip, Cassie!
Hey!
I kan lege med Cassie senere. Lige nu skal vi lave idræt.
Mor, far vil have os til at lave idræt igen.
- Far! - Far!
Jeg tror, det er skorstenshætten. Den er gået løs.
Ja, man kan se hele vejen igennem.
- Kan du se, om revnerne vokser? - Hvorfor har vi revner i skorstenen?
- Huset har en konstruktionsfejl. - Vil huset falde sammen?
- Helst ikke. - Nej.
Glem det. Måske kan vi komme ud gennem skorstenen.
Den er for snæver, og min vægt ville få den til at falde sammen.
Hvordan kommer julemanden igennem?
Det var gas. Lad mig prøve at klatre op.
Jeg vejer mindst. I kan hejse mig op.
Det skal nok gå.
Kom i gang.
Stille og roligt.
- Farveller. - Nej.
Åh nej.
Jeg kan ikke lide det.
Jeg kan se revnerne!
Rør dem ikke. Rør ikke ved noget.
Du havde ret, far. Jeg kan ikke komme igennem.
- Jeg firer dig ned, okay? - Jeg vil prøve noget.
Vær forsigtig, ikke?
Forsigtig. Langsommere.
Min hånd er udenfor huset!
Mor, vejret skifter.
Jeg kan mærke luften og det hele.
Nu er det nok. Kom ned. Fir hende ned.
- Forsigtig. - Kom så.
Stille og roligt. Sådan.
Du er der næsten.
- Hold da op. Flot gået. Er du okay? - Ja.
Min tapre pige. Jeg er stolt af dig.
Hvad er der galt med Cassidy?
Nej.
Åh nej.
Cass.
- Lad ham være. - Undskyld, Cass.
- Åh, min Cass. - Det er hans hjerte.
Medicinen er sluppet op.
Han har haft et godt liv.
- Hvorfor sige du det? - Fordi han er meget gammel.
Når man er meget gammel, kan man blive meget syg.
Tag børnene med ind i stuen. Tænd for fjernsynet.
Kom, lad os gå ind og se Annie.
- Jeg vil blive hos Cassidy. - Det ved jeg godt.
Du skal bare klar' den til i morgen Vent og se
Hold jer for ørerne. Syng med.
I morgen, i morgen
Du' dejlig
Du er kun en dag
Herfra
Det var det rigtige.
Ja.
Jeg har et problem.
Han kan ikke blive her.
Pejsen. En kremering, når børnene er faldet i søvn.
Det er en mulighed.
Der er også fryseren.
Det gør vi ikke.
Hvis det bliver slemt, virkelig slemt…
…kunne det hjælpe.
Du må klare det.
Og jeg vil ikke vide noget om det.
Det skal nok gå.
Ja. Ja, kom så.
Tag den bare.
Ja.
Hvad, hvis fjolset har ret?
Måske er de aliens.
- Aliens kan ikke kontrollere regn. - Det ved du da ikke.
Hvad de end er…
…er vi deres fanger.
Hvorfor skulle de spærre os inde for altid?
Hvorfor?
Måske for at straffe os.
Mere sol får du ikke i dag.
- Regn. Kom så. - Jeg klarer hyggestuen.
Kom så, I kender rutinen.
Kom så, Ru!
Ruth, kom så.
- Hvad pokker? - Hvad?
- Hvad laver du? - Stop.
Det må du ikke.
- Stop. - Det må du ikke.
Min plante.
- Hey! - Slip mig!
Hvad laver du?
Nej!
Jeg ville bare…
Det er okay. Den er væk.
Det er okay. Du klarede det fint.
3 MÅNEDER
Jeg er mere sulten.
- Vi rationerer. - Men jeg må have mad.
Også jeg.
Her.
- Tag resten af mit. - Nej!
Jeg vil have mere end det. Bare i aften. Jeg kan sulte igen i morgen.
Stop så. Stop lige nu!
- Flyt dig! - Alle er sultne.
- Jeg er også sulten. - Lad mig se!
- Jeg sagde nej. - Lad hende se.
Vil du også se? Fint.
- Mor! Hvad er der? - Hun er okay. Hun er bare…
Okay.
Det stopper en dag. Vi overlever.
Nej. Den går ikke længere. Det er på tide at være ærlige.
- Vi vil sulte. - Nej.
- Sig ikke det. - Jeg nægter at se børnene dø.
- Det vil jeg ikke høre på. - Det vil ske.
Nej, vi vil overleve. Mere end det, vi vil trives.
Jeg vil finde en løsning. Stol på mig.
Nej, du vil ikke.
Det er slut.
Mor og far. I kan tilberede dem.
- Har jeg renset dem forkert? - Du har ikke gjort noget galt. Kom her.
Du har ikke gjort noget galt.
Hvor skal du hen?
- Hvad så nu? - Nu venter vi.
Ja. Tag den nu.
Ja.
Kom nu.
Det er i orden.
Træk!
Nej, giv det til børnene.
Du er omtåget af sult.
Spis, og arbejd så videre.
- Spiser ræve gulerødder? - Den er ikke til ræven.
Hvad er der galt?
- Skorstensfiskeri. - Skorstensfiskeri.
- Pas på, det er varmt - Så spiser vi.
Her. Alt det skal brækkes op.
Under underbeklædningen kan du få fat i nogle få centimeter jord.
Jeg klarer det.
Dage blev til uger, uger til måneder.
Folk kunne ikke vide, hvor længe de besøgende ville blive.
Så de gemte sig for at være i sikkerhed.
De fleste sultede ihjel.
Andre mistede håbet og gav op.
Andre fandt noget at kæmpe for og holdt ud.
De heldige fandt et fællesskab.
- Jeg mangler gødning. - Jeg har udsolgt.
Vi kan lave den selv.
- Hvad synes du? Det var da ret smart. - Ret smart.
Kom så.
Jeg mangler lys.
DET ER KOLDT!
Verden udenfor var blevet mystisk og farlig.
Inden døre fandt folk det, de havde brug for for at overleve.
Inden døre var de frie.
- Hvordan mistede de pistolen? - Det ved jeg ikke.
- Ud af mit fly! - Ud af mit fly!
Ja!
- Hvad? - Nej!
- Årh! - VI vidste, det ville ske en dag.
Ja, men vi har stadig musik.
5 ÅR SENERE
GRAHAM 12 ÅR GRAHAM 11 ÅR
REGN
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN, MOR!
REGN
Godmorgen.
SKAD INGEN, MEN FIND DIG IKKE I NOGET
HEJ!
TIL SALG
Hej, regn.
Lige til tiden.
Hvad ønsker herren i dag? Den sædvanlige fade? Siderne og nakken?
Jeg vidste ikke, her var underholdning.
Hej, Graham. Er du klar til en klipning?
Wow, hvad sker der her?
Jeg har gjort fælden automatisk.
- Slut med fiskeri? - Det er ikke ægte fiskeri.
Dyrker vi ikke nok til at droppe fælderne?
Ann?
Hej, Ann?
- Huset synker. - Huset synker.
Alle tiders. Jeg vil vise dig noget.
Nej, se her. Det bliver værre.
Jorden forsvinder under huset.
Det sker efter fem års daglig regn. Kom.
Det er, som om kun barrieren holder sammen på huset.
Lad det falde sammen. Måske bor vi en dag i en usynlig kasse.
Ret fedt. Kald på børnene, jeg vil vise jer noget.
Hvad?
Hvad siger I så?
- Hvad? - Kom her.
Hold da helt op.
- Kan du høre det? - Ja.
Der er ikke det, lidt knofedt ikke kan klare. Ja. Wow.
Der er kun benzin til nogle få starter.
Hun starter.
- Ikke? - Altså, helt ærligt.
- Ja. - Hvor mange år?
- Tja, seks. - Syv.
- Syv år! - Der omkring.
Ja, det er meget arbejde. Har du set?
- Du milde. - Ja, meget arbejde.
- Det var spild af tid. - Hvad?
Hvad sagde du?
Nej, det…
Du har bygget en bil, som aldrig kommer ud at køre. Hvad vil du kalde det?
Hvis du vil lave noget brugbart, kan du hjælpe mig med dugsamleren.
Hvorfor? Vi har mad og vand nok.
Kan vi regne med, det varer ved?
Kan vi regne med det?
Strømmen er væk. Gassen er væk. Alt er væk.
Men vi er her endnu.
Vi er her endnu.
Jeg er her. Du er her. Din søster er her. Din mor er her.
Vi overlever, fordi jeg kæmper for os.
Og hvis regnen en dag stopper, kan du bande på, jeg vil være klar.
Har du vist os din åndssvage bil?
Ja, Graham, det har jeg.
Graham, kom nu. Vent.
Graham får det værre.
De får det begge værre.
Det er ikke en barndom.
- Tror du ikke, jeg tænker over den slags? - Du taler aldrig om det.
Jeg har én opgave. At holde jer i live.
Vi er herinde sammen med dig.
Det er ikke kun dit problem,
som du skal løse.
Børnene savner deres far.
Og jeg savner min mand.
Vi skal samle vand. Træk gardinerne for. Kom så.
Alle tager for let på reglerne, især dig.
- Hvad? - Ja.
Dine tegninger på loftet gør os udsatte. Det må stoppe.
- Det kan du ikke bare tage fra mig. - Jo.
- Tager du pis på mig? - Én fejl, og vi kan miste alt.
Hvor længe kan vi gemme os? Hvad nytter det?
Gem jer. Gem jer.
Okay.
Væk.
Jason. Pistolen.
- Jeg går. - Nej, bliv der.
Bliv der.
Graham! Graham, nej!
Hvad gør du? Far, hvad gør du?
Stop! Jeg var nær sluppet ud.
- Jeg klarede det næsten. - Okay.
- Jeg kunne have… - Er du okay?
- Det er saltvand. - Hvad? Hey.
- Er du okay? Nej, vent. - Det er havvand.
Hvad?
Kom her. Væk fra vinduet.
Kan I høre det?
Regnen er stoppet.
Livjatan.
Kraken.
Havfruer.
Tænk over det, far. 80 procent af havbunden er uudforsket.
Hvad, hvis de ikke kommer fra rummet?
Hvad, hvis historierne om havvæsner er sande?
Og det er derfor, de kan kontrollere regn?
De indtager ikke verden. Det er deres verden. Det er deres hjem.
Nej, det er vores hjem, og du er i sikkerhed her.
Det lover jeg.
Hvis du siger det.
Hvad…
Hvorfor tager du ikke en pause fra det her? Det her…
Foretag dig noget nyttigt.
Okay.
Se her.
Det hele visner.
Saltvand. Ruth havde ret.
Den tingest kom og forgiftede jorden.
Også drikkevandet. Vi kan ikke bruge noget af det.
Så er det slut. De sulter os ihjel som alle de andre.
Ann.
- De vil ikke have os her. - Fint nok. Hvor skal vi tage hen?
Vi har presenninger til dugsamling, så det gør vi.
- Vi genplanter. Begynder forfra. - Vi har ikke noget vand.
- Det vil regne igen. - Det ved du ikke.
Den var ikke tiltænkt dig.
Hej. Du er for lille til den.
Hvad er det, du altid siger? Tre minutter uden luft.
Tre dage uden vand. Tre uger uden mad.
Vi har tre dage, før vi dør af tørst.
Så galt går det ikke. Vi vil have vand nok til at overleve.
Bare lidt mindre, end vi plejer.
Hvad når den tingest vender tilbage? Hvad så?
Det ved jeg ikke! Det ved jeg ikke! Hvad skal jeg gøre? Skyde den?
Åbn øjnene! Tror du, du holder os i live? En revne i skorstenen holder os i live.
Vi er ikke bedre end de døde, bare heldigere!
Hvis ikke vi kommer ud af huset, dør vi, og du ved det!
Åh nej!
- Jeg ville hjælpe. - Hvad er det?
Jeg ved ikke hvorfor. Undskyld.
- Er det slemt? - Ruth, er du okay? Er du okay?
- Ruth. - Nej! Slå den ikke ihjel.
- Hvad sker her? - Lad os få renset det.
- Hvad sker her? - Det ved jeg ikke. Undskyld.
- Far, klarer hun den? - Ja.
Hun er brandvarm.
Infektionen spreder sig.
Feberen falder ikke. Vi må gøre noget.
Det er det sidste vand. Hun har brug for det.
Hej.
Rolig. Vi har brug for antibiotika.
Jason!
Jason! Jason!
Graham! Hjælp!
Kom her.
Revner. Revnerne.
Hvad laver du?
Huset synker.
Se der. Se. Revnen.
Jason!
Barrieren er ikke dyb.
- Kan du se? - Jason, tal til mig.
- Ser du? - Hvad ser du?
- Det har forskudt sig. Lad mig prøve - Jason. Hvad?
Jeg kan finde en vej ud.
Stop. Hey.
- Ja, der er dybere. Der. - Se på mig. Jason.
- Nej, det er nok. - Hør på mig.
- Du sagde, huset sank, ikke? - Stop.
- Stop nu. - Måske er der andet, som forskyder sig.
- Ligesom revnerne. - Træk vejret.
Jeg må prøve at finde den. Finde den.
Finde hvad?
- Kan du se? - Se hvad?
Se? Følg revnen.
- Revnen er vejen ud. - Nej.
Jeg skal bare finde ud af, hvor revnen fører hen.
Hvad laver du? Stop.
- Stop så! - Jeg kan gøre det!
Lad mig prøve! Jeg er nødt til det!
Nu er det nok! Stop!
- Du skal… - Nej!
Stop!
Det gik igennem.
Gå væk!
Hjælp mig. Her.
- Hvorfor fører det hen? - Til hovedkloakledningen.
Hele kvarteret er forbundet.
Richardsons.
Han er tandlægen.
- Han har antibiotika. - Ja.
- Jeg skal derind. - Du er for stor.
- Jeg skal bare udvide det. - Røret er af metal.
Vi har ikke tid nok. Vi har ikke tid nok.
- Jeg kan være der. - Nej. Nej. Nej.
Nu er det min tur.
Tester, tester.
Højt og tydeligt.
Ved I, hvad jeg tænker på?
"Prop aldrig din kone ned i toilettet" burde have været et bryllupsløfte.
Det er lidt sent at komme i tanke om det.
- Vær forsigtig. - Det skal jeg nok.
Og jeg kommer med medicin til vores barn.
Okay.
Af sted.
Jeg er klar.
Ann, kan du se noget?
Nej.
Jeg fortsætter.
Vent.
- Her er en løs mursten. - Ann, kom hellere tilbage.
- Mor? - Ann?
- Nej. Åh nej. - Mor, kan du høre mig?
Åh nej.
Mor! Mor, kom tilbage!
Ann!
Far! Kom her, lige nu!
Skynd dig! Far, kom!
Se. Kom her. Skynd dig.
- Se. Hun gjorde det. - Hey. Kan I høre mig? Hallo?
- Hey, kan I høre mig? - Ja, mor. Er du okay?
Ja, jeg er okay.
Mrs. Richardson.
Kom tidevandet ind?
Det ser ud, som om huset var oversvømmet i årevis.
Vi har ikke mere tid.
- Mor, det begynder at regne. - Ann, det regner.
Ann, find den og kom ud nu!
Jeg går ikke uden.
Det er for sent. Regnen er her.
Vent.
Mr. Richardson?
- Ja! - Hvad?
- Ja. - Hvad?
Okay.
Clindamycin.
- Azithromycin. - Hvad er det?
Antibiotika.
- Tetracyklin. Penicillin. - Antibiotika!
Okay. Ann, løb. Løb!
- Se! - Kom ud derfra! Nu! Kom nu!
- Ud! Kom nu! - Ud!
- Se! Jeg har det! - Ud! Du skal ud!
Jeg er hernede!
Tag det. Kom nu! Kast stoffet ned. Få mig op!
Her, tag fat!
Du kan godt.
Her. Luk munden op. Sådan.
Vi har medicinen.
Luk munden op, og tag den.
Godt. Sådan. Det bør virke hurtigt.
Du skal nok klare den.
Dygtig pige. Okay.
Okay.
Ann, hvor er pistolen?
Jeg tabte den.
Nu vil den komme efter os.
Den ved ikke, hvor mange vi er.
Tag børnene med op på loftet, og gem jer.
Jeg bliver her.
Og, Ann,
uanset hvad du hører, så lov mig,
bliv der, til regnen stopper.
- Du opgiver. - Det er det modsatte af at opgive.
I vil leve. Alle sammen. Og I skal leve for mig.
Overlevelse er ikke at leve.
Det er ikke længere nok.
Vi ved, at de kan åbne døren. Når de kan komme ind, kan vi komme ud.
Vi kan bekæmpe dem.
Nej, vi kan ej. Du ved ikke, hvad du snakker om.
Hvis der er den mindste chance for, at vi kan undslippe, så tager jeg den.
Han har ret.
Familien falder fra hinanden i forsøget på at overleve.
Der er intet liv for os her. Vi er nødt til at prøve.
Vi må flygte, uanset prisen.
Okay. Vi gør det sammen, og vi bruger, hvad vi har.
Hvad har vi?
Vores hus.
Fjern afdækningen. Vi er færdige med at gemme os.
Vi lukker dem ind.
Vi vil gøre hvad som helst for at slippe ud herfra.
Hej. Tager du dem?
Nu vil vi fange dem.
Graham, du sporer den.
Ruth, du kaster linen ud.
Ann, du lokker den hen til mig. Jeg gør krogen klar.
Vi trækker den ind og stikker så af.
De fangede os her og troede, vi ville dø.
I dag er vores sidste dag i dette hus.
Så skal vi på fisketur.
Vær forsigtige.
Ruth!
- Er du uskadt? - Ja!
Graham!
Hvor er far?
- Jason! - Jeg er okay!
Den er her!
Hvor kommer den fra?
Den er væk.
Den er kommet ind!
Mor, gem dig! Den er i huset!
Far! Den er på vej mod dig!
Hvor er du?
Jeg kan ikke se den!
Ann! Tænd den! Tænd den nu!
Den kommer igen!
Der er du!
Far!
- Far! - Nej!
- Jason! - Far!
Jason!
Vi skal væk! Kom!
Far! Kom nu!
Skynd dig! Kom så!
Vandet stiger for hurtigt! Vi skal op på loftet!
- Hvor er harpunen? - Jeg skød forbi. Den er i køkkenet.
- Glem den. Af sted. - Jeg kan hente den!
Vi ses deroppe.
Af sted.
Pas på!
Skynd jer væk!
- Hurtigt! - Væk!
Kom så!
- Kom så! - Løb!
Kom nu!
Ruth, prøv vinduet. Far!
Kom nu! Kom nu!
- Kom nu! - Krogen!
Kom så væk. Jeg er okay.
Vi er fanget.
- Lad den. Hurtigt! - Okay.
Sådan.
Ruth, kast linen ud.
Vi skal finde stoffet.
- Det er for mørkt. - Bliv sammen!
Tag en dyb indånding!
Vandet løber ud!
Jeg kan ikke holde den!
Graham!
Væk! Hurtigt!
Luk døren op, eller jeg sprætter dig op!
- Jason, huset styrter sammen! - Slip os ud!
Den åbner ikke.
Luk døren op!
Far, stop! Hvis du dræber den, slipper vi aldrig ud!
Jeg har jo sagt det. Men den, jeg så, virkede rar.
- Den er ikke rar. - Hun prøver at kommunikere.
- Det er deres hjem. - Nej, det er vores hjem.
Jeg har én opgave. At holde jer i live.
- Det er ikke kun dit problem. - Vi overlever, fordi jeg kæmper for os.
Har du købt en pistol?
Hvad gør vi, når den kommer tilbage?
Det ved jeg ikke! Skyder den?
Mor! Far!
Det er okay.
Ruth!
Ruth! Stop!
Alle husker, hvor de var, den dag regnen stoppede.
Det var en tirsdag, ikke helt sommer endnu.
For første gang i årevis
havde min familie håb.
HAV DAGEN
Til sidst fik barmhjertighed os befriet.
Vi viste dem det, de viste os det.
Vi har ikke set dem igen, men vi tror, de stadig er derude.
Det er jo også deres hjem.
Hvorhen?
Hejs storsejlet.
Mine forældre, min bror og jeg stævnede ud på jagt efter et nyt hjem.
I mange år følte vi os alene.
Efter regnen
vidste vi, at det behøvede vi ikke at være.
Kan nogen høre mig?
Er der andre overlevende derude?
DAG 1
Hallo?
Tekster af: Henriette Saffron