Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
CÂT DE NEPOTRIVIT E SĂ NUMIM PLANETA ASTA „PĂMÂNT”
CÂND EA E, ÎN MOD EVIDENT, OCEAN
- ARTHUR C. CLARKE
PONTON PUBLIC DE PESCUIT
Ești prima mea captură din ultimele zile, dar ești prea mic.
Uite ce vine!
Pare urâtă.
Da, așa e.
Mai bine plec înainte să înceapă.
- Pe mâine! - La revedere!
Toată lumea își amintește unde era în ziua în care a început ploaia.
Era o duminică. Nu era încă iarnă.
Prognoza anunțase soare.
Se pare că frontul de presiune scăzută s-a întors și se apropie rapid.
Se așteaptă ploi abundente în oraș azi,
cu rafale de vânt de până la 50 km/h
și există risc de inundații minore și valuri mari.
Sărbătorile sunt peste o lună
și sperăm că schimbarea vremii va…
Oamenii își vedeau de viață în acea dimineață.
- Gata? - Da. Hai!
Locuiam aproape unii de alții…
Bine. Pa!
…dar era ușor să te simți singur.
Haideți! O să plouă.
Da. Să intrăm!
În ziua în care a început ploaia,
am aflat
că nu eram singuri.
Cel mai cald decembrie din istoria Washingtonului de vest,
așa că rămâneți pe recepție!
Haide!
Și am aflat cât de mult ar încerca unii oameni
să-și protejeze casa.
ULTIMA CASĂ
INTRODUCEȚI CODUL
ADMINISTRAȚIA FISCALĂ URGENT
Unde-i toată lumea?
Unde sunt toți?
Așa, moșule!
Bună dimineața!
- Copiii m-au lăsat să dorm! - Mă întrebam de ce e liniște.
Ne-ai prins micul dejun?
Da. O captură mare azi-dimineață!
Ești cel mai bun pescar.
- Știu. - Mulțumesc.
- Bună dimineața! - 'Neața!
- Trezirea! - Gogoși!
Gogoși!
Facem și bacon?
- Calmați-vă! Haideți! - Bacon!
- Ne lăsați și nouă? - Vulturi!
- Pornește-l!
- Bine. - Hai!
I-am dat lui Cassidy pastilele, dar nu-i dați bacon!
Meriți mai mult decât ei.
LIPSĂ CONEXIUNE INTERNET
Tată, s-a întrerupt redarea.
Nu știu.
- Cred că se dărâmă casa asta. - Mă mut când vrei tu.
Mai luăm câteva bilete la loto și ne mutăm.
Știi că glumesc, nu?
Nu e doar vina ta.
Vine mâine tipul ca să verifice crăpăturile din horn.
- Asta e nouă. - Ce?
Crede că se scufundă fundația.
Singurul care mai ține casa e hornul.
Ar fi nasol să ne cadă casa în cap în timp ce dormim.
Mai vrei să luăm bradul?
- Plouă. - Haide!
- Stai! Ai promis, tată! Te rog! - N-am promis. Tu ai promis.
- Ai promis. - Tată!
- Cine v-a promis? - Tu!
- Da. Să mergem! - Haide!
Să luăm un brad!
- Haide! - Eu îl aleg!
- Ajută-mă să mă încalț! - Știi să te încalți.
Fără trotinetă în casă!
Hai, mamă! Să mergem!
- Stă mereu o veșnicie. - Atunci, nu te mai mira, da?
Încalț-o pe soră-ta și așteptați în mașină!
Ann! Hai!
- Nu mă grăbi! - Nu te grăbesc.
Mă ascund de copii.
Zău așa! Când o să renunțăm la brad?
E Crăciunul, Grinch!
Bine. Ce-ai făcut?
O descui, proasto!
- Am descuiat-o! - Taci!
Încetați! Sunteți amândoi proști.
Graham e de vină!
- Nu da vina pe mine! E vina ta! - Ai făcut ceva!
Ba nu! De ce dai mereu vina pe mine?
E numai vina ta!
De asta-s preferata! Tu faci probleme.
- Taci! Ești un bebeluș. - Nu sunt bebeluș!
Am opt ani!
Ce-ați făcut?
- Nimic! - Nimic!
Taci, Cass!
Bine, Cass. Taci!
De ce nu sunteți în mașină?
- E blocată. - Nu putem.
Am încercat toate ușile. Degeaba.
- Stați! - Încerc geamurile din camera mea.
Bine.
E absurd!
Da. E o farsă! Sunt adolescenți.
Au lipit ferestrele și ușile sau ceva de genul ăsta, nu?
Nu e o farsă.
Taci, Cass!
Dar n-am semnal.
N-avem Wi-Fi.
Ai repornit routerul? Ai încercat asta?
- Ai plătit factura? - Da.
Cass, taci!
Ai semnal acum?
- Nu, nimic. - Mamă, tată!
Am încercat geamurile din camera mea. Parcă-s lipite.
Sunt blocate toate.
- Cass! Taci! - Putem încerca să ieșim… Graham, taci!
- Tată! Ești bine? - Tată!
- Ești bine? - Da.
Da, sunt bine.
Sunt bine.
Bine.
Ce se întâmplă? Tată!
- Nu înțeleg. - Înapoi!
- De ce? Stai! Ce vrei să faci? - Tată!
- Nu! - Înapoi! Rezolv eu.
Jason, nu!
- Oprește-te! - Mamă!
- Oprește-te! - Tată!
Mamă!
Tată!
Copii!
Tată, uite!
- Doamne! - Nu suntem doar noi blocați.
- Nu putem ieși. - Vine cineva.
Da.
E tipa aia de vizavi.
- Soția lui Greg. - În fine.
- Susan. Strig-o! - Susan!
Susan, adu ajutoare!
Suntem blocați aici! Adu ajutoare!
- Nici el nu poate ieși. - Revin imediat!
Bine! O să aducă ajutoare.
- O să aducă ajutoare. - Da.
Grozav! E-n regulă.
- Suntem bine. - Da. Știu!
E…
E-n regulă.
Da. E-n regulă.
Bine. Să vedem ce fac vecinii!
- Îi știți pe toți vecinii? - În mare, da.
Soții Richardson stau vizavi. Au trei nepoți.
- Cred că Max e dentist. - Da.
Ăla e cum l-o chema.
Băiatul cu bicicleta.
- Cu bicicleta? - Da.
Unul dintre ăia cu echipament.
E Greg! Soția lui a fugit după ajutor.
De ce nu s-a întors?
Nu-ți face griji! Se va întoarce cu poliția.
Apoi, e tipul ăla curios.
- Cum îi zice? - Doamne!
Tu știi numele cuiva?
Da, al enervantei cu câinele.
Cine mai e?
Da, să nu-l uităm pe tontul cu barca.
Cum se numea?
„Fii pe val azi”?
Ce tont!
- Bravo! - Da.
- Ann. - Da?
„A fost o aventură de-o noapte.”
Nu!
Ce e o aventură?
E o petrecere pentru adulți.
Care e diferența dintre o petrecere pentru adulți și una normală?
La o petrecere pentru adulți…
- Mănânci multe dulciuri. - Pare distractiv.
Cred că da. Nu știu.
„Guvernul?”
Am lucrat mult acolo!
Ba nu.
„Poate. Dar de ce?”
„Pentru siguranța noastră?”
Uite! Tontul cu barca are un afiș.
EXTRATEREȘTRI
Așa se scrie „extratereștri”?
Nu, draga mea.
De ce ne-ar încuia extratereștrii?
N-ar face asta.
DOAR NOI? TOT ORAȘUL?
„Toată lumea?”
Bine. Uitați-vă la mine! Suntem în siguranță.
Suntem acasă.
Avem ce ne trebuie, dar, cel mai important, suntem împreună.
- Pot să iau o gogoașă? - Nu, mănâncă-ți spaghetele!
Mănânc pe fond de stres.
De unde știi așa ceva?
Graham!
Dacă voi puteți rezista acolo, eu pot rezista aici.
Crezi că femeia care alerga a găsit ajutor?
O să vină cineva. Promit.
Cred că e din cauza ploii.
Ploaia ne ține în casă.
Nu, puiule, e doar ploaie.
O să fie bine. Promit.
Ploaia arăta altfel azi.
Încerc să mă țin tare pentru copii.
Dar ce naiba se întâmplă, Jason? Cum e posibil?
Nu știu.
Doamne! Părinții mei!
Cred că au luat-o razna deja.
Soții Richardson de vizavi?
Sunt bine, nu?
Și părinții tăi sunt bine.
Ai dreptate.
Trebuie să-ți arăt ceva.
E o armă?
Jason, nu poți să cumperi o armă fără să-mi spui!
- Voiam să-ți spun. - Dar copiii?
Știu.
Bine. Am avut un coșmar.
Ce coșmar?
M-am trezit acum câteva săptămâni și am simțit ceva.
Am simțit că nu suntem în siguranță.
Te simți în siguranță acum?
- Îmi pare rău! - Bine.
Bine?
Bine.
Arată-mi cum se folosește înainte s-o pui la loc!
Haide!
Hai!
Bravo, idiotule!
Ce naiba e asta?
Nu pot să străpung.
Ploaia creează un fel de barieră în jurul casei.
E la fel și jos.
Cine face asta?
Nu știu, dar ne-au sigilat aici.
Să ne facem griji că rămânem fără aer?
Am verificat și asta.
Aerul intră.
Atunci, așteptăm să se oprească ploaia.
Hai în pat!
Ann!
Orice ne ține aici
nu e…
creat de om.
Ascunde asta de copii!
ZIUA 2
Am încercat deja.
Păreți destul de calmi.
N-avem ce face, nu?
Sunteți părinți. O să găsiți o soluție.
Grozav! Ia aia de acolo! Așa!
E timpul să învățați ce înseamnă muzica bună.
Adică asta e muzică bună?
Da. Clasicii!
Avem un aparat DVD.
Cred că avem doar două filme.
Acum, mama voastră o să vă vorbească despre îndatoriri.
Nu e o vacanță. Veți avea un program.
Vă faceți paturile dimineața. Vă îmbrăcați. Vă spălați pe dinți.
Să ne concentrăm la ce e esențial!
Dacă raționalizăm cu grijă, mâncarea ne poate ajunge două luni.
- Asta e mâncare? - Da.
Cred că sunt vechi.
Poate chiar mai mult.
Le mâncăm ultimele.
Deocamdată, avem curent, apă,
avem gaz, dar nu știm cât va dura.
Trebuie să tratăm apa și curentul ca pe un lux
pe care-l putem pierde imediat.
E o situație temporară și o să trecem peste asta.
Eu și mama vă vom proteja. Promit.
Echipa Delgado, la trei!
- Nu e nevoie. - Fă-o!
Unu, doi, trei!
Echipa Delgado!
- Pot să mănânc o gogoașă? - Nu.
Cass!
Doamne!
Nu pot să deschid ușa asta. Îmi pare rău.
Alege-ți un loc care-ți place!
O să curăț după tine.
ZIUA 4
Ru…
Ce-am zis?
Ne comportăm ca la școală, în timpul orelor.
Am terminat capitolul.
- Reia-l! - De ce?
Poate pare o pierdere de timp acum, Graham, dar…
Așa e. E pierdere de timp.
Bine.
Vreți să învățați ceva real?
- Ceva ce v-ar putea folosi? - Da.
Haideți!
Sunteți gata?
Azi o să învățați cum se eviscerează un pește.
Evident, n-avem niciun pește,
dar Ruth a fost destul de drăguță
să ne doneze trei plușuri pentru lecția asta.
- Da! - Cu plăcere.
Mulțumesc mult. Care sunt regulile cu cuțitele?
- Nu-ți tăia degetele! - Nu-ți înjunghia fratele!
Nu înjunghia pe nimeni! Bine. Mai întâi, tăiați capul și coada.
N-o să mâncați părțile alea.
După ce tăiați capul, veți găsi
o gaură foarte folositoare la baza gâtului.
Acolo începem incizia.
Așa ne asigurăm că nu spargem vreun organ
care poate contamina carnea.
Tăiem pe mijloc așa, iar, apoi, scoatem măruntaiele.
Dacă ar fi fost un pește adevărat, l-am fi spălat cu apă.
Am putea folosi un robinet sau, și mai bine, l-am spăla în ocean.
- Cum de știi atâtea despre pești? - Păi, ador marea
și am avut barca mea de pescuit.
- Serios? Unde e? - Am vândut-o.
- De ce? - Copiii sunt scumpi.
Tată!
Deschideți peștele! Acolo veți găsi fileurile.
Aia e partea pe care o mâncăm.
Ce faceți?
Eviscerăm pești.
Al meu e o sirenă.
Văd.
Deci, am ajuns la faza în care copiii se joacă cu cuțitele.
- Învață. - Da.
- Suntem atenți, mamă. - Și ne distrăm.
Ne distrăm.
Da.
Vreau să știu cât de extinsă e.
ȘI EU
Îți poți întreba vecinul?
Exact! Ca telefonul fără fir.
DA!
O SĂPTĂMÂNĂ
La ce oră începeți de obicei să beți pe aici?
Pe la 11:00?
Mai degrabă, la 10:30.
Nu! Pâlpâie așa de ceva timp.
Ce interesant!
Nu.
Nu! Nu arunca resturile!
- Ce faci? - Le păstrez.
Da.
Le punem aici, așa.
Le așezăm aici.
După ce se usucă, avem semințe de roșii.
- Ce e? - Te iubesc.
Știu, fiindcă sunt grozavă.
Da, ești.
Cinci străzi. Toți sunt la fel.
Mulțumesc, Max!
„Ce faci?”
Până acum, bine. Tu?
PÂNĂ ACUM, BINE. TU?
„Mă descurc.”
„Cu ce te ocupi, Jason?”
Sunt inginer, Max.
Momentan, șomer.
STOMATOLOG PENSIONAT. COPIII TĂI AU CARII?
Da, copiii mei au niște carii.
Poți să vii ca să le rezolvi?
AVEȚI MÂNCARE?
Aveți mâncare?
Deocamdată, da.
Tu?
NU!
Bine.
DOUĂ SĂPTĂMÂNI
OAMENII PLOII NE-AU VIZITAT ÎNFRICOȘĂTOR
Nu desenăm pe geamuri, Ruth.
Da.
Fii atentă!
Mamă? Dansezi tu?
Nu, e rândul tău, fată.
Trebuie?
- Trebuie. - Da. Trebuie!
Haide!
Pune piciorul aici!
Hai!
Nu e voie cu trotineta în casă!
Vine de aici și, apoi…
Trei, patru, cinci!
- Uno! Am câștigat! - Două cărți la fel?
DECORAȚIUNI
DECONECTARE SOMAȚIE
Gata? Unu, doi, trei!
Pomul perfect!
Uitați-vă! Vecinii!
Ce frumos e!
Crăciunul!
O LUNĂ
S-a întors.
Cine?
Cea care umblă prin ploaie.
Ce proastă ești!
Vine în vizită când plouă.
Ți-am zis eu!
Taci!
E…
Probabil e un animal.
Nu prea e salată în salată.
Dacă nu vrei, o mănânc eu.
Vom avea mai multe legume. Trebuie să crească.
- Pot să mănânc cereale? - Nu.
Asta mâncăm. Nu fiți mofturoși!
- Nu mi-e foame. - Nici mie.
Atunci, nu mâncați.
Am văzut pe cineva afară azi.
- Graham a văzut-o. - Ploua. Minte.
- Nu mint! - Ba da.
- Ba nu! - Gata!
Uneori, dacă te uiți pe fereastră prea mult timp,
vezi lucruri care nu sunt acolo.
Am văzut-o. Cred că încearcă să comunice.
N-ai comunicat cu nimeni de afară, fiindcă toată lumea e închisă în case!
Îmi pare rău.
Ru, scuză-mă că am ridicat tonul, dar nu e momentul pentru povești.
Bine. Putem încerca să fim mai optimiști în seara asta?
- Da. - Da.
Am o surpriză. Am făcut fursecuri de Crăciun.
Am rămas fără zahăr, așa că a trebuit să improvizez.
Probabil au un gust oribil.
Mulțumesc! Sigur sunt delicioase.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Mulțumesc. - Mai vrei?
Nu cred.
Doamne! Ce Crăciun ciudat!
Da. Nu le stricăm Crăciunul, nu?
Asta o să-i traumatizeze pe viață.
Facem tot ce putem pentru ei. Asta contează.
- Și asta-și vor aminti. - Da.
Cândva, va fi o amintire îndepărtată, iar copiii noștri sunt rezistenți.
Vrei să ne drogăm și să ne uităm la Air Force One?
Poftim?
Am găsit un joint în sertarul cu jucării sexuale.
Avem așa ceva?
Locul unde ascundem lubrifiantul și jucăriile de Ziua Îndrăgostiților?
- Da. Cred că avem un sertar cu sex. - Da.
Fă cu mâna! Suflă fumul în horn!
- A auzit? - S-a furișat.
„Aș face orice ca să-mi salvez familia!
Nu-mi cere ceva ce nu pot să-ți dau.”
Vrei să nu citezi din film până să înceapă? Urăsc asta.
Da.
„Ieși din avionul meu!”
De ce știi filmul ăsta?
E un film clasic, Ann!
Sau pot să pun Annie, dacă vrei.
Nu!
- Nu. Te rog, nu! - Bine.
Vreau o noapte fără să aud cântecele alea.
Air Force One să fie!
Câte stele!
Cerul se limpezește repede când nu folosește nimeni lumea.
Da, fără avioane,
fără elicoptere, fără poluare.
Nu ne mai facem griji pentru ipoteca din luna asta.
Da. Așa e.
Așa vor arăta întâlnirile noastre o vreme.
Îți place.
Da, ador situația asta.
Nu! Asta!
Asta.
Parcă ești, într-un mod ciudat, mai fericit aici, cu noi.
Într-un mod ciudat,
așa e.
Doar puțin.
Nu se poate!
Doamne!
E frumoasă!
Fetiță mare!
Multă baftă acolo!
E lumea ei acum.
Nu mai suntem noi la cârma acestei corăbii.
Mamă! Tată! Repede!
A venit Moșul!
- Ce ai primit? - O jumătate de măr.
O jumătate de măr?
Am deja asta.
Speram să uiți.
Ce e asta?
Poate o folosești la coaforul tău.
- Mulțumesc. - Bine.
Asta e pentru amândoi.
Cărți despre pian?
Da. Știi pianul pe care ți l-a luat bunica
și pe care se așază praful?
- Dar nu vreau să cânt la pian. - Bine.
- Graham? - Nu.
- Am încercat. - Tare!
Da. Gray, găsește un cadou pentru mama!
Ce? Ce mi-ați luat?
Mulțumesc!
Prima ta roșie!
Au văzut-o crescând în bucătărie. E o surpriză.
- Tu ai crescut-o, mami! - Doamne!
Ce drăguț!
S-o tai, ca s-o împărțim?
- Poți s-o mănânci singură. - Da. Mănâncă-ți roșia!
E foarte bună.
- Plâng! - Da.
Mama! Bătrâna are nevoie de ajutor!
Dna Richardson! Du-i în camera de zi!
- Ce se întâmplă? Tată! - Hai!
- Tată! Nu! - Hai! Să mergem!
O să fie bine?
Nu, draga mea. Nu era bine.
E gata Crăciunul?
Da.
Atât a mai rămas.
Iartă-mă, Cass.
Fii tare pentru mine!
Ploaie, ploaie, pleacă-n grabă
Vino-n altă zi la treabă
Nu-ți face griji, Cass!
Ploaie, ploaie, pleacă
Ajutați-mă!
Ce e?
E cineva afară. E acolo!
- Ce e? - Nu te apropia de geam!
De ce?
I-am văzut!
Mamă! Tată!
- Cine e? - Au murit!
- E vecina. - Lăsați-mă să intru!
Au murit! Au murit toți!
Să nu vă vadă!
S-a terminat. Sunt aici și nu vine niciun ajutor.
- Susan… - Nu vine niciun ajutor!
- Nu te putem ajuta. Iartă-mă! - Ajutați-mă!
Trebuie să mă ajutați!
Ascundeți-vă!
Bine. Ședință de familie! Acum.
- Nu știu ce e asta. - Am încercat să-ți spun.
Dar cea pe care am văzut-o părea drăguță. Nu era ca astă-seară.
Orice am văzut acolo,
orice ne ține aici, nu e drăguț.
Ascultă-mă!
N-o să las să ni se întâmple nimic rău.
Putem dormi cu voi?
Da.
Să nu se mai vadă de afară că trăiește cineva aici!
- Atunci, acoperim ferestrele. - Mai ales când plouă.
Monștrii sunt adevărați?
Acum sunt.
Nu ajuți, Graham.
Să ne liniștim, da?
Bine, mamă.
Dormi!
Ce facem?
Supraviețuim.
NU MAI AM MEDICAMENTE
Cassie? Nu! Lasă-l, Cassie!
Vă jucați cu Cassie mai târziu.
Acum, să facem niște sport!
Mamă, tata vrea să facem iar sport.
- Tată! - Tată!
Cred că e capacul hornului. S-a desprins.
Da. Acum se vede până sus.
Vezi crăpăturile? Sunt mai mari?
De ce avem crăpături în horn?
- Casa are daune structurale. - O să cadă casa pe noi?
- Sper că nu. - Nu.
Nu contează.
Poate reușim să ieșim pe coș acum!
E prea îngust sus. Greutatea mea l-ar face să se prăbușească.
Atunci, cum coboară Moș Crăciun pe horn?
Glumeam! Pot încerca să urc eu.
Sunt cea mai ușoară. Mă legați cu eșarfele.
O să fie bine.
Calcă pe ea!
Ușor, da?
- Pa! - Nu.
Doamne!
Nu-mi place asta.
Stați așa! Văd crăpăturile!
Nu le atinge! Nu atinge nimic!
Ai avut dreptate, tată. Nu pot trece pe aici.
O să te cobor, da?
Stai așa! Vreau să încerc ceva.
Ai grijă, te rog! Da?
Atenție! Mai încet!
Am mâna în afara casei!
Mamă, se schimbă vremea.
Simt aerul și tot.
Gata! Coborâți-o!
- Cu grijă! - Haide!
Ușurel! Așa!
Încă un pic!
Doamne!
- Bravo! Ești bine? - Da.
Fetița mea curajoasă! Sunt mândră de tine.
Ce-i cu Cassidy?
Nu!
Cass!
- Nu-l mișca! - Iartă-mă, Cass!
Dragul meu Cass!
Îl lasă inima.
Nu mai avem medicamente.
A avut o viață bună.
- De ce vorbești așa? - Fiindcă e foarte bătrân.
Când îmbătrânești, poți să te îmbolnăvești foarte grav.
Du copiii în sufragerie!
Dă drumul la TV!
Bine, copii. Haideți să ne uităm la Annie!
- Dar vreau să stau cu Cassidy, mamă. - Știu.
Deci trebuie să reziști până mâine Orice-ar fi
E tare. Acoperiți-vă urechile!
Mâine, mâine
Te iubesc
Numai o zi mai trebuie
Să treacă
Ai procedat corect.
Da.
Am o problemă acum.
Nu poate rămâne aici.
Șemineul.
Îl incinerăm după ce adorm copiii.
Da, e o opțiune.
Mai e și congelatorul.
Nu. N-o să-l mâncăm.
Dacă lucrurile se înrăutățesc,
dacă se înrăutățesc rău…
am vrea să avem opțiunea asta.
Vreau să te ocupi tu.
Și nu vreau să știu nimic despre asta.
Bine. E-n regulă.
Da! Haide!
E-n regulă. Poți să-l iei.
Da.
Dacă tontul are dreptate?
Poate că sunt extratereștri.
- Extratereștrii nu controlează ploaia. - Nu știi asta.
Orice-ar fi…
suntem prizonieri.
De ce ne-ar închide pentru totdeauna?
De ce?
Poate ca să ne pedepsească.
Se pare că atât soare primim azi.
- Plouă. Hai! - Mă ocup de camera de zi!
Haideți! Știți procedura.
Hai, Ru! Haide!
Ruth, haide!
- Ce e asta? - Ce?
- Ce ai? - Gata!
Nu face asta!
- Gata! - Nu face asta!
Bine. Haide!
Planta mea!
Lasă-mă-n pace!
Ce faci?
Nu!
Am vrut doar să…
Gata! A plecat.
Gata! Te-ai descurcat bine. Te-ai descurcat foarte bine.
TREI LUNI
Îmi mai e foame.
- Raționalizăm. - Trebuie să mănânc!
Și eu.
Poftim!
- Ia restul de la mine! - Nu!
Vreau mai mult!
Doar pentru astă-seară, vă rog! Mâine o să mor iar de foame.
Încetează chiar acum!
- Dă-te! Să văd! - Și eu sunt flămândă.
Lasă-mă să văd și plec!
Am zis nu!
Las-o să vadă!
Vrei să vezi și tu? Bine.
Mamă! Ce se întâmplă?
E bine. Doar că…
Bine.
Într-o zi, se va termina.
Vom supraviețui.
Nu.
Nu mai e vremea pentru asta.
E vremea să fim sinceri.
- Vom muri de foame. Da. - Nu.
- Nu spune asta! - Refuz să-mi văd copiii murind!
Nu discut asta cu tine!
Asta se întâmplă.
Ba nu! O să trăim.
Ne va fi chiar mai bine. Vom prospera.
O să găsesc o soluție.
Ai încredere!
Nu. N-o să găsești.
S-a terminat.
Mamă, tată!
Gătiți astea!
- Le-am curățat bine? - Le-ai curățat bine.
Vino încoace!
Hai! Ai făcut foarte bine.
Unde mergi?
Așa! Trage!
Ce urmează?
Acum așteptăm.
Da. Hai, ia-l!
Da.
Hai!
E-n regulă.
Trage!
Nu! Hrănește copiii!
Ești amețit. N-ai mâncat cu zilele.
Mănâncă și, apoi, întoarce-te la muncă!
- Vulpea mănâncă morcovi? - Nu e pentru vulpe.
Ce are?
- Pescuit la coș. - Pescuit la coș.
Ai grijă! Frige!
Bine. Hai!
Deci, aici. Vreau să scoți totul.
După ce treci de substrat și de podea, ajungi
la câțiva centimetri de sol și dai de barieră.
Mă descurc.
Zilele s-au transformat în săptămâni.
Săptămânile, în luni.
Oamenii nu știau cât vor sta vizitatorii.
IANUARIE
S-au ascuns ca să fie în siguranță.
Cei mai mulți au murit de foame.
Alții și-au pierdut speranța și au cedat.
Iar alții și-au găsit un scop și au rezistat.
Cei norocoși au găsit unitatea.
- Mai vreau îngrășământ. - Fir-ar! Nu mai avem.
Am putea face noi.
Ce zici? A fost o reușită.
A fost o reușită.
Haide!
Vreau mai multă lumină!
E FRIG! IANUARIE
FEBRUARIE
Lumea de afară devenise ciudată și periculoasă.
Înăuntru, oamenii găseau ce aveau nevoie ca să supraviețuiască.
Înăuntru, erau liberi.
Cum de și-au pierdut arma?
Nu știu, puiule.
- Ieși din avionul meu! - Ieși din avionul meu!
Da! Ura!
- Da! - Ura!
Da!
- Ce? - Nu!
Știam că se va întâmpla asta, nu?
Da, dar tot putem avea muzică.
DUPĂ CINCI ANI
GRAHAM, 10 ANI ȘI JUMĂTATE GRAHAM, 11 ANI
PLOAIE
LA MULȚI ANI, MAMĂ!
PLOAIE
'Neața!
NU FACE RĂU, DAR NU ACCEPTA RĂUL
SALUT!
SURF
Bună, ploaie!
La fix!
Cum vă tund azi, domnule?
Ca de obicei, pierdut? Lateral și la spate?
Nu mi-am dat seama că te distrezi.
Graham!
Ești gata de tuns?
Ce-i aia?
Am automatizat capcana.
- Nu mai pescuim. - Nu e pescuit adevărat.
N-avem destulă mâncare ca să nu mai folosim capcanele?
Ann?
- Casa se scufundă clar! - Casa se scufundă.
Minunat! Vreau să-ți arăt ceva.
Nu, uită-te! E tot mai rău.
Solul erodează sub casă.
Da, cinci ani de ploaie zilnică. Hai!
Parcă ce ne ține închiși ține și casa întreagă.
Eu zic s-o lăsăm să se dărâme.
Poate într-o zi vom trăi într-o cutie invizibilă.
Ar fi tare. Cheamă-i pe copii! Vreau să vă arăt ceva.
Ce?
Ce zici de asta?
- Ce? - Haide!
Doamne!
- Auzi? - Da.
Nimic nu se compară cu puțină muncă fizică, nu?
Da.
Am benzină doar pentru câteva porniri.
Merge bine.
Nu-i așa?
Adică, zău așa!
Da.
Câți ani?
- Da, șase. - Șapte.
- Șapte ani! - Cam așa.
Da, e multă muncă. Vezi asta?
Doamne!
Da. Multă muncă!
- E o pierdere de timp. - Poftim?
Ce-ai zis?
Nu…
Ai construit o mașină care nu va merge nicăieri.
Cum ai numi asta?
Dacă vrei să faci ceva util, ajută-mă să montez colectorul de rouă.
De ce? Avem mâncarea și apa necesare.
Nu ne putem baza pe asta la infinit, nu?
Zi-mi tu! Ne putem baza?
Nu mai avem curent. Nici benzină.
Nu mai avem nimic.
Dar noi suntem încă aici.
Suntem încă aici.
Și eu, și tu.
Sora ta e aici. Mama ta e aici.
Supraviețuim fiindcă lupt pentru noi.
Și dacă, într-o zi, Graham, ploaia asta se va opri, să știi că eu voi fi pregătit!
Ai terminat cu mașina ta idioată?
Da, Graham, am terminat.
Graham, stai așa!
Graham, așteaptă!
E tot mai rău cu Graham.
Cu amândoi e tot mai rău.
Asta nu e copilărie.
- Crezi că nu mă gândesc la asta? - Nu vorbești niciodată despre ei.
Am o singură treabă.
Una singură. Să vă țin pe toți în viață.
Și noi suntem aici cu tine.
Nu e doar problema ta,
ca s-o rezolvi singur.
Copiilor le e dor de tatăl lor.
Și mie mi-e dor de soțul meu.
Ajutați la colectarea apei!
Trageți draperiile! Haideți!
Se relaxează toți în privința regulilor, mai ales tu.
- Poftim? - Da.
Suntem prea expuși din cauza desenelor tale din pod.
- Nu poți să mi le iei! - Ba da.
- Glumești? Mamă! - Un pas greșit, și riscăm totul.
Cât putem să ne mai ascundem? Ce rost are?
Ascundeți-vă!
Bine.
Du-te!
Jason!
Arma!
Merg eu.
Nu. Stai acolo!
Stai acolo!
Graham! Nu!
Ce faci? Tată, ce faci?
Oprește-te!
Era să ies! Era să reușesc!
- Era să reușesc! - Bine.
- Puteam să… - Ești bine?
E apă sărată.
Poftim?
- Ești bine? Nu, stai! - E apă de mare!
Poftim?
Vino încoace! Îndepărtează-te de fereastră!
Auziți și voi?
S-a oprit ploaia.
Leviatan.
Kraken.
Sirene.
Gândește-te, tată!
80% din fundul oceanului e neexplorat.
Dacă chestiile astea nu sunt din spațiul cosmic?
Dacă poveștile cu creaturi marine sunt reale?
De asta ar putea controla ploaia!
Nu ne cuceresc lumea. Asta e lumea lor.
E casa lor.
Nu. E casa noastră, iar tu ești în siguranță aici.
Îți promit.
Dacă zici tu.
Ce…
De ce nu iei o pauză de la asta?
Asta…
Fă ceva util!
Bine.
Uite!
Moare totul.
Apă sărată. Ruthie avea dreptate.
Chestia aia a intrat și a otrăvit solul.
La fel și apa potabilă. Nu mai putem folosi nimic.
Deci, asta e. Ne înfometează ca pe toți ceilalți.
Ann!
Nu ne vor aici, Jason.
Minunat! Și unde am putea merge?
Avem prelate noi pentru rouă, așa că o vom colecta.
- Replantăm. O luăm de la capăt. - Ai zis că n-avem apă.
- Nu acum, dar o să mai plouă! - Nu știi.
Capcana nu era pentru tine.
Ești prea mică pentru asta.
Ce ne tot spui? Trei minute fără aer!
Trei zile fără apă! Trei săptămâni fără mâncare!
Mai avem trei zile până murim fără apă!
Nu se va ajunge acolo! Vom avea apă cât să supraviețuim.
Doar mai puțină. O să mă descurc.
Și când se întoarce chestia aia ce facem?
Nu știu, Ann! Nu știu! Ce să fac? S-o împușc?
Deschide ochii! Crezi că trăim datorită ție?
Trăim datorită unei crăpături în horn. Suntem doar mai norocoși decât ceilalți!
Dacă nu găsim o cale de ieșire din casă, o să murim, iar tu știi asta!
Doamne!
- Voiam să ajut. - Ce e asta?
Nu știu cum s-a întâmplat!
- E grav? - Ruth, ești bine?
- Ruth! - Nu! N-o omorî!
- Ce se întâmplă? - Stai! Să curățăm aici!
- Ruth, ce e asta? - Nu știu. Îmi pare rău!
- Tată, o să fie bine? - Da.
Arde.
Infecția se răspândește.
Nu-i scade febra.
Trebuie să facem ceva.
E ultima noastră porție de apă. Are nevoie de ea.
Ușor!
Ne trebuie antibiotice.
Jason!
Graham! Ajutor!
Haide!
Crăpăturile!
Ce faci?
Casa se scufundă.
Uite! Crăpătura!
Jason!
Bariera nu e adâncă.
- Vezi? - Jason, vorbește cu mine!
- Vezi? - Ce vezi?
- S-a mișcat. O să încerc! - Jason! Poftim?
Pot găsi o cale de ieșire.
Oprește-te!
Da. E mai adânc. Acolo!
Uită-te la mine! Jason!
- Nu! Ajunge! - Ascultă!
- Ai zis că ne scufundăm. Știi? - Gata!
- Oprește-te o clipă! - Poate se mai mișcă altceva.
- Ca fisurile din horn. - Respiră!
Trebuie să încerc să găsesc.
Ce să găsești?
- Vezi? - Ce să văd?
Vezi? Urmează crăpătura!
- E scăparea noastră. - Nu!
Trebuie să urmăm crăpăturile. O să văd unde duce crăpătura.
Ce faci? Oprește-te!
- Oprește-te, Jason! - O să reușesc!
Nu! Lasă-mă să încerc!
Trebuie!
Ajunge!
- Trebuie… - Nu!
Oprește-te!
A trecut.
Dați-vă înapoi!
Ajutați-mă!
Aici!
- Unde duce? - La conducta principală de canalizare.
Tot cartierul e conectat la ea.
Și soții Richardson.
El e dentist.
- Are antibiotice. - Da.
- Trebuie să intru. - Nu încapi.
Trebuie să lărgesc gaura.
Țeava e din metal.
- Trebuie să încerc. - N-avem timp.
Încap eu acum.
Nu.
Acum, e rândul meu.
Test.
Te aud clar.
Știi la ce mă gândeam?
„Nu-ți băga soția în toaletă” trebuia să fie jurământ de căsătorie.
E cam târziu pentru asta. Nu crezi?
Ai grijă, te rog!
O să am.
Și o să aduc medicamente pentru copil.
Bine.
Du-te!
Gata!
Ann, vezi ceva?
Nimic.
O să înaintez.
Stai!
- E o cărămidă slăbită. - Ar trebui să te întorci, Ann!
- Mamă? - Ann?
- Nu! Te rog, nu! - Mamă, mă auzi?
Nu!
Mamă! Întoarce-te!
Ann!
Tată! Vino imediat!
Grăbește-te! Tată, vino aici!
Uite! Vino aici! Grăbește-te!
- Uite! A reușit! - Mă auziți? Alo?
Alo? Mă auziți?
Da. Mamă, ești bine?
Da. Sunt bine.
E doamna Richardson.
A venit fluxul?
Parcă toată casa asta a fost inundată ani în șir.
Nu mai avem timp.
Mamă, începe să plouă!
Ann, plouă!
Ann, găsește antibioticul și ieși imediat!
Nu plec fără el.
E prea târziu, Ann. A început ploaia.
Stai așa!
Domnule Richardson?
- Da! - Ce e?
Bine!
Clindamicină.
- Azitromicină. - Ce e asta?
Antibiotice.
- Tetraciclină. Penicilină. - Antibiotice!
Ann, fugi! Fugi!
- Uite! - Pleacă acum! Haide!
- Fugi! Hai! - Fugi!
- Uitați! Am reușit! - Fugi! Acum!
Sunt jos!
Încetează! Haide! Aruncă-mi funia! Trage-mă sus!
Hai! Apucă!
Rezolvă tu!
Așa! Deschide gura! Așa!
Avem medicamentele, da?
Deschide gura și ia-le! Și apa!
Așa! Bravo!
O să-și facă efectul repede.
O să fie bine.
Așa, fata mea! Haide!
Bine.
Ann, unde e arma?
Am pierdut-o.
O să vină după noi acum.
Nu știe câți suntem.
Du copiii în pod și ascundeți-vă!
Eu rămân aici.
Și, Ann,
orice ai auzi,
te rog,
nu ieși până nu mai plouă!
- Renunți. - E opusul renunțării!
Veți trăi. Toți.
Veți trăi pentru mine.
Asta nu e viață, e supraviețuire.
Nu mai e de ajuns.
Știm că pot deschide ușa aia.
Dacă ei pot intra, noi putem ieși.
Vom lupta, dacă trebuie.
Nu putem lupta cu ei! Nu știi despre ce vorbești.
Dacă există cea mai mică șansă să scăpăm,
nu vreau s-o ratez.
Are dreptate.
Familia noastră se destramă încercând să supraviețuiască.
Nu mai avem cum să trăim aici.
Trebuie să încercăm.
Trebuie să încercăm să scăpăm, indiferent de preț.
Bine. O să luptăm împreună și o să ne folosim de ce avem.
Ce avem?
Casa noastră.
Descoperiți ferestrele! Nu ne mai ascundem.
Îi lăsăm să intre.
O să facem tot ce trebuie ca să ieșim de aici.
Iei asta?
Acum o să-i prindem în cursă.
Graham, tu urmărești creatura.
Ruth, tu arunci undița.
Ann, tu o aduci la mine, iar eu o prind în cârlig.
O prindem și, apoi, fugim.
Ne-au prins aici, crezând că ne vor ucide.
Azi e ultima noastră zi în casa asta.
Haideți la pescuit!
Ai grijă!
Ruth!
- Ești bine? - Da!
Graham!
Unde-i tata?
Jason!
Sunt bine!
A venit!
De unde vine?
A plecat.
A intrat acolo!
Mamă, ascunde-te! E în casă!
Tată! Vine spre tine!
Unde ești?
Nu pot să trag!
Ann! Aprinde-l!
Aprinde-l acum!
Se întoarce!
Te-am prins!
Tată!
- Tată! - Nu!
- Jason! - Tată!
Jason!
Trebuie să plecăm! Haideți!
Hai, tată! Hai!
Grăbește-te! Haide!
Apa crește prea repede! Trebuie să ajungem în pod!
- Unde e harponul? - L-am ratat. E în bucătărie.
Lasă-l! Hai!
Îl pot lua eu!
Ne vedem sus.
Du-te!
Ai grijă!
Repede! Grăbiți-vă!
- Grăbiți-vă! - Fugiți!
Haide! Fugi!
- Haide! - Fugi!
Haide!
Ruth, încearcă fereastra! Tată!
Haide!
- Haide! - Cârligul!
Hai!
Sunt bine.
N-avem unde merge.
- Încarcă asta! Repede! - Bine.
Așa!
Ruth, aruncă firul!
Să găsim funia!
E prea întuneric!
Stați împreună!
Respirați! Trageți aer în piept!
Casa se scufundă!
Nu mai pot!
Graham!
Hai! Repede!
Deschide ușa! Altfel, te spintec!
Jason, casa se prăbușește!
Dă-ne drumul!
Nu se deschide.
Deschide ușa!
Tată, oprește-te!
Dacă-l omori, n-o să mai ieșim!
Am vrut să vă spun. Cea pe care am văzut-o părea drăguță.
- Nu e drăguță. - Încearcă să comunice!
- E casa lor. - Nu, e casa noastră!
Am o singură treabă. Să vă țin în viață.
Nu e doar problema ta.
Supraviețuim fiindcă lupt.
Ai cumpărat o armă? Ce facem când se întoarce chestia aia?
Nu știu! O împușcăm?
Nu! Nu-l omorî!
Mamă! Tată!
Nu vă îndepărtați!
Ruth!
Oprește-te!
Toată lumea își amintește unde era când s-a oprit ploaia.
Era o zi de marți. Nu era încă vară.
Pentru prima dată, după ani în șir,
familia mea a simțit speranță.
FII PE VAL AZI
În cele din urmă, mila lor ne-a redat libertatea.
Noi le-am arătat-o lor, iar ei ne-au arătat-o nouă.
Nu i-am mai văzut, dar credem că sunt încă acolo.
Până la urmă, e și casa lor.
Unde mergem?
Ridică pânza mare!
Eu, părinții și fratele meu am plecat în căutarea unei case noi.
Ani în șir, ne-am simțit singuri.
După ploaie,
am știut că nu suntem singuri.
Mă aude cineva?
Mai sunt și alți supraviețuitori?
ZIUA 1
Alo?
Subtitrarea: Daniel Onea