Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
LES OVELLES DETECTIVES
Estimada Rebecca,
et deus fer moltes preguntes.
Jo també.
De fet, la vida és un misteri.
Si cal una resposta a tots els enigmes de l'univers,
un secret per la felicitat,
la meva proposta és senzilla:
les ovelles.
De debò.
Sí, les ovelles.
Sí, ja vinc.
En l'última carta em preguntaves si alguna era especial.
Totes ho són. Per això els hi poso nom.
Per exemple,
aquests marrans bessons buscabregues es diuen Ronnie i Reggie.
Aquest tan digne i tibat és Sir Ritchfield.
La Boira, la més flonja.
També és una mica diva.
La Zora, la més curiosa.
En Mopple, el més pacient.
I la Llanulls…
És que no se'm va acudir cap altre nom.
Sí, he dit que totes són especials,
però he de reconèixer que n'hi ha dues que ho són especialment.
En Sebastian.
El marrà més gros
que, com jo, és una mica solitari.
Sempre se n'acaba anant.
I sempre acaba tornant.
I finalment, la Lily.
La més llesta.
La que sempre sembla que sàpiga què em volta pel cap
i què em remou el cor.
Ella, més que cap altra, m'aporta aquella pau que només els pastors coneixem.
La pau que et dona
cuidar les criatures més bones del món.
Començo el dia cuidant-les.
PINSO D'OVELLA
Les alimento bé.
Una bona esquilada.
Faig el que puc per entretenir-les.
Quan em desperto, sé que seré
l'home que es lleva al teu costat.
I faig que es prenguin la medecina, que juraria que els hi encanta.
Si poguessin parlar…
La medecina, col·lega. Molt bé.
I quan he acabat la feina i el sol es comença a pondre,
trio un llibre i els hi llegeixo.
Novel·les de detectius, de misteri, de crims. Les que m'agraden a mi.
"Sé quan van matar en Rodney Hollingshead
i sé qui el va matar."
M'agrada pensar que segueixen la història.
Però en el fons sé que, per molt especials que siguin, no deixen de ser…
ovelles.
No, fins aquí.
Au, toqueu el dos.
Demà us llegiré el final.
Per què para?
Estava a punt de dir l'assassí.
Quina tortura! La minyona, oi?
Evidentment.
No, és el jardiner.
Sempre talla l'herba i no se la menja mai?
Sí, és sospitós.
Ximplets! És el metge!
No. És la tieta rara.
La tieta rara és de fa tres històries.
I tenim els mateixos pares?
Ja hi som.
Sí.
Ja hi tornen.
Us equivoqueu tots.
Jo ja fa dos capítols que ho sé.
La minyona, oi?
No, la minyona no.
El nebot, en Bertie Hollingshead.
Però, ¿no havia quedat demostrat que les proves contra en Bertie
les havia falsejat l'assassí?
Exacte.
Que no ho veieu?
Per sortir-ne indemne, les va falsejar ell mateix.
En Bertie Hollingshead és l'assassí.
Però què fas?
Demà en George ens llegirà el final i ja ho veureu.
Jo per mi que és la minyona.
"En Bertie coneixia molt bé la llei
i sabia que no es pot acusar ningú dos cops pel mateix crim.
Per això, per evitar la presó, va falsejar les proves.
En Bertie Hollingshead és l'assassí."
La majoria de les meves ovelles es passen el dia menjant
o pensant en menjar.
Però tinc tres xaiets entremaliats amb una energia inesgotable.
Són feliços i despreocupats. Van néixer a la primavera.
La majoria neixen a la primavera.
I després hi ha l'únic que va néixer a l'hivern.
Hola.
-Soc la Daisy. -Jo, l'Oliver.
-Jo en Pickles. -Tu com et dius?
No tinc nom.
Vols venir a jugar?
No! Fuig!
No hi podeu jugar, amb aquest anyell d'hivern.
No pertany a aquest ramat.
Per motius que només comprenen les ovelles,
els ramats repudien els anyells nascuts a l'hivern.
Tranquil.
Per la simple raó que són diferents.
Així. Molt bé.
Tinc una pregunta.
Per què en George és tan bo amb ell?
Perquè no és una ovella.
Ningú l'ha previngut contra els anyells d'hivern.
Ah, i si acceptes la meva invitació,
sàpigues que visc en un poble que es diu Denbrook.
Té uns veïns molt particulars.
Per exemple…
Bon dia, Caleb.
En Caleb també és pastor.
Bon dia.
No em cau bé.
En Ham, el carnisser.
Encara em cau pitjor.
La Beth, l'hostalera.
No li caic bé jo.
El mataria, aquest home.
En Tim, el policia.
DESCÀRREGA T-SR
Un beneit.
I el reverend Hillcoate, que va de pastor de persones.
Tenim una relació complicada.
La lectura d'avui és la paràbola de l'ovella esgarriada.
George, et quedes?
Tothom és benvingut a la casa del Senyor.
Els carnissers també?
No, no em quedo.
Vinc a saldar un deute.
Aquest George…
Però prou de parlar de la gent.
Vull que coneguis el meu ramat.
Tenen moltes ganes de veure't.
I jo també.
Sisplau, vine aviat.
T'estimo, George.
Boira.
Tinc una pregunta.
Els angelets et fan les pestanyes boniques?
No, no els hi fan res, a les pestanyes.
Però fan meravelles amb la llana.
Mira la Llanulls.
No menja altra cosa.
És per això? No ho sabia.
Deixa'n unes miques per en Sebastian, que fa dies que és fora.
I què? Des que en George el va portar de ves a saber on
que no para d'anar al poble.
Que passi gana.
Que no li importem no vol dir que hàgim d'actuar igual.
En Sebastian és un més del ramat.
Mireu! És en Caleb!
Gossets!
Caleb! Aquí!
Quina bona olor que fa sempre!
Son els jerseis de llana.
I queden tan bonics tenyits.
-Puc passar? -Fora!
Doncs passo.
És tan nova, bonica i brillant.
Penses el mateix que jo?
-L'envestiria! -Jo me'n moro de ganes!
Reggie! Ronnie!
Com havíem quedat? No s'envesteix res si no…
Si no hi ha una causa justificada per envestir.
Això mateix.
És la tercera visita aquest mes.
Només poden estar comentant una cosa.
Ajuntar els ramats.
-Ajuntar-los? -Ovelles noves.
-Prats nous. -Gossets?
Ja m'ho he pensat!
Vas tenir una oportunitat i em vas enganyar!
I no tornis.
Diria que no els ajuntaran, els ramats.
Estava tan contenta.
Ara estic trista i molesta.
M'ho vull treure del cap.
Tens raó, ha sigut una decepció.
Escolteu.
Comptem fins a tres i oblidem la visita d'en Caleb.
Un, dos…
I en Mopple? No pot oblidar les coses.
Per què?
Pobre Mopple.
Va néixer amb una gran desgràcia.
No és com nosaltres, ell no pot oblidar les coses.
És veritat.
Mopple, quan ens hàgim tret això del cap, no ens ho recordis mai.
Segur? No ha estat tan malament.
No, però tampoc ha estat bé. O sigui que fora.
Esteu a punt?
Un.
Dos.
Tres.
Boira.
Tinc una pregunta.
Els angelets et fan les pestanyes boniques?
No, no els hi fan res, a les pestanyes.
Però fan meravelles amb la llana.
Estic bé.
Ho estaré. T'ho prometo.
És que…
No ho sé.
Em pensava que aviat tot seria diferent.
Però tu no t'amoïnis.
Estareu bé.
I jo també.
FESTIVAL CULTURAL DE DENBROOK
Hola.
Hola. Alguna cosa interessant?
No hi ha gaire correu per ser dilluns. Factures i propaganda.
En George? A qui li escriu?
No ho hauria de dir, però…
a una tal Rebecca Hampstead, dels Estats Units.
No sé qui és, però fa mesos que s'escriuen.
I…
Va.
Olora-la.
Paper perfumat de rosa.
Són cartes d'amor.
T'ho pots creure?
El rondinaire d'en George Hardy és un romàntic cursi.
Qui ho havia de dir.
El cursi d'en George.
Sí.
-Que vagi bé. -Sí.
Adeu.
-Hola! -Hola!
Vinc pel Festival Cultural.
Fantàstic.
És això.
Vine amb mi.
És això?
Benvingut al Festival Cultural de Denbrook.
QUADRES ORIGINALS DE BETH PENNOCK
És broma.
Què? És el nostre patrimoni.
Què és Retorn a Oz?
El millor film de la història.
El van rodar a 65 quilòmetres d'aquí.
Molts consideren que és millor que l'original.
No l'he vist.
Qui no ha vist Retorn a Oz?
Per què fan una pancarta tan gran per això?
Volem que sigui un festival amb públic.
No, això no és un festival.
Si són quatre taules!
M'estàs dient com ho he de portar?
No.
Té raó, ho sento.
Hem començat amb mal peu.
Em dic Elliot Matthews. Soc periodista de La Gaseta.
Acabo de començar.
D'acord, porto les necrològiques.
Però fa temps que busco una història autèntica
i el director m'ha enviat aquí,
al Festival de Denbrook.
-És com un somni. -Sí, és genial.
Escriure sobre això no em farà ascendir, oi? No.
Llàstima.
Deu. En efectiu.
Per què?
-L'entrada. -L'entrada.
Deu.
Tingui…
Quedi's el canvi.
És…
Quin paio!
BENVINGUTS A DENBROOK
On és en George? I el conte per anar a dormir?
Hauria d'haver sortit.
No us espanteu amb els trons.
Sir Ritchfield?
Sí, ha arribat l'hora que ho sapigueu, petitons,
perquè és llei de vida.
Tots aquests núvols un dia van ser ovelles, com vosaltres i jo.
I quan veuen que la terra està assedegada,
es posen a ballar.
Provoquen un gran estrèpit per fer caure l'aigua del cel
que ha de fer créixer l'herba i els trèvols.
I tots ens convertirem en núvols?
Sí, Pickles, tots.
Jo també m'hi convertiré. Com els meus pares quan va ser el moment.
Tot i que,
no sé per què, no recordo com va anar
quan ells es van convertir en núvols.
Mopple, tu ho recordes tot.
Devia ser un dia meravellós, oi?
Doncs sí. I tant.
Ens van dir adeu i van pujar alegrement cap al cel
per convertir-se en dos preciosos núvols flonjos
que ens observen des de dalt de tot
amb amor.
Per sempre.
Gràcies.
I ja la tenim aquí.
Tot és com ha de ser.
Sí.
Tot és com ha de ser.
CARNISSERIA GILYARD
Hi ha una cosa bona. És el moment perfecte per venir a parar aquí.
És el Festival Cultural de Denbrook!
Quina sort!
Hi vaig anar amb la meva germana i vam tastar el formatge d'aquí.
Era més bo que qualsevol d'aquells
que et venen a les formatgeries cares de ciutat.
La meva germana…
Ho ha vist, això?
El què?
BENVINGUTS A DENBROOK
Que bé, estàs despert!
Com us he de dir que no vull que ho feu, això.
No hi pensem.
Esclar.
Mireu!
-Espera'm! -No correu!
Quan em desperto,
seré l'home que es desperta al teu…
Lily? Què fas?
Diria que és un joc. No et moguis.
El primer que es mou, perd.
No és un joc.
Doncs què fa?
Lily.
És…
És mort.
En George és mort.
Què…? Què vols dir que és mort?
És impossible.
Això només passa als llibres.
És possible?
La gent es mor?
I es convertirà en un núvol?
No. Això només som les ovelles.
-Mort? -Mort?
De veritat?
Sembla que sí.
Les ovelles també ens morim?
No, nosaltres ens convertim en núvols, però…
No pot ser.
Necessito la medecina. Tinc aftes.
Què són aftes?
Això.
Quin fàstic!
Em sembla que no m'enteneu.
En George ja no hi és.
I no tornarà.
Però era el nostre pastor. Què farem, ara?
Ets l'ovella més llesta del món. Què hem de fer?
Només se m'acut una cosa.
Hem d'oblidar en George.
Què? Però és en George, no el podem…
Recordar-lo em fa massa mal. No puc.
Té raó. Les ovelles no estem fetes per aquests sentiments.
L'hem d'oblidar.
Compto fins a tres.
Un moment. No…
Un.
No, és en George!
Dos.
No oblidareu res.
En Sebastian.
Us pensàveu que deixaria que us oblidéssiu del meu pastor així com així?
Era el nostre pastor.
Tothom l'estimava.
És massa dolorós.
L'hem d'oblidar.
No.
Recordar-lo és el correcte.
És just.
Just què?
No, just… de justícia.
Com?
Justícia.
Que els dolents no facin mal als bons.
Que els forts no facin mal als dèbils.
I que a un amic no se'l pugui oblidar mai.
En George va ser just amb mi.
Es mereix el mateix.
És veritat. En George sempre ha sigut molt bo amb mi.
Amb tots.
Us necessitava per la llana.
Per això tens ovelles.
Sí, per la llana, per res més.
Tinc una pregunta.
Quin sentit té la vida humana si es pot acabar de cop?
Per què hi ha humans?
Qui els ha fet?
On va la lluna de dia?
Per què han matat en George?
Matat? Què vols dir?
En les seves històries hi havia assassinats.
No, Zora.
Era inventat. La realitat és diferent.
Oi que sí, Lily?
Exacte. No hi ha cap raó per pensar que en George…
La gorra.
He vingut perquè em firmés uns papers i me'l trobo així.
Vols dir unes paraules?
No.
Caleb.
Què fa el carnisser?
Cinc.
Sis.
Vol les ovelles.
Quinze.
Setze.
Lily, què trames?
Potser no és res,
però no paro de pensar en la gorra i l'impermeable.
No en portava.
Exacte. Plovia, per què no s'ho va posar?
Si no és que…
Aixeca'm.
Què?
Això sí que ho voldria oblidar.
Veus alguna cosa?
Ho veig tot.
Disculpi.
Bon dia.
Què hi fa, encara, al poble?
Una avaria. Qui és?
Es diu George Hardy. És pastor.
Què ha passat?
Un infart, segurament.
No en traurà res d'interessant.
Suposant que no hi hagi res estrany.
He mirat per tot arreu.
Al voltant de la caravana.
Sota la caravana.
I a dins de la caravana?
Es podria fer.
Jo procuraria no…
Què?
Les empremtes, no?
Esclar. Proves.
Sí.
Tot en ordre.
Un moment.
Per què un home que té un infart s'aixeca i surt a fora?
Potser el va tenir a fora.
No, el va tenir aquí.
La butaca està tombada.
I no estava sol.
Au, va, home!
Ha sigut un infart.
Passa per alt que hi ha proves
que demostren el contrari.
Vol dir que em fa por que sigui un assassinat?
Li fa por?
Au, va.
Tant de bo tinguéssim assassinats cada dia a Denbrook.
Res em faria més feliç.
Sé que necessita una història per la seva carrera periodística.
Però ho sento,
en George Hardy no l'han assassinat.
En George l'han assassinat.
Ho ha dit el policia?
No, ell diu que ha sigut un infart, però s'equivoca.
O sigui que no és un assassinat,
sinó les conjectures d'un animal de corral.
Molt bé.
Va rebre la visita d'algú que coneixia, perquè li va oferir una copa.
I es va trobar malament.
Que el seu convidat no avisés a ningú fa pensar que n'és el responsable,
i que no hi hagi ferides fa pensar que el va enverinar.
La taca d'herba de la mà fa pensar en una baralla.
L'assassí va fugir.
En George va sucumbir al verí i es va morir.
No són conjectures.
El policia és un desastre, com els de les històries d'en George.
Per això sempre apareix algú per resoldre el crim.
Qui?
En George ens alimentava.
En George ens cuidava.
En George ens estimava.
L'hi devem tot.
On vols arribar?
Algú ha matat el nostre pastor.
I nosaltres resoldrem el crim.
Què et fa gràcia?
Per començar,
sou ovelles.
Parla de tu.
Us penseu que sou prou llestes per resoldre un crim?
Sabeu com en diuen, els humans, dels ximples que no saben pensar per si sols?
Ànecs!
Xais!
I tu, l'ovella més llesta del món,
per on t'has mogut, del món?
Per aquí i per allà?
Au, va.
Dedica't a menjar farratge i angelets i a dormir.
I deixa estar els assassinats pels humans.
Què? Comencem?
Busqueu pistes. No contamineu cap prova.
I no us mengeu l'escena del crim.
Què és això?
Ei! Em penso que he ficat el cap en una pista!
Ai, mare. Em sentiu?
Deixem-nos estar de pistes.
Algú va veure alguna cosa la nit dels fets?
Jo.
Et vaig veure a tu, Sebastian.
Va ser en Sebastian!
Assassí!
Sí, vaig ser jo.
Vaig passar per una porta estreta, vaig seure en un lloc que no m'hi
cap el cul i el vaig matar per res
posant-li delicadament unes gotes de verí al got
fent servir això.
-Té raó. -Què passa?
Vull dir si vau veure alguna persona.
Sí, el fantasma d'en George.
-No és veritat. -Que sí.
El fantasma va sortir del seu cos.
Era fosc i no ho vaig veure gaire bé,
però l'olor era la d'en George i…
Sisplau, anyell d'hivern, ara no toca.
Campanes? Si van sonar fa dos dies!
Les fan repicar per reunir tot el poble.
És per en George.
Esclar!
En les seves històries sempre hi ha una reunió per comunicar els fets,
i l'assassí sempre és un d'ells.
Hi hem d'anar.
I us veieu capaces de sortir de casa?
No heu sortit mai del prat.
No heu trepitjat res que no sigui herba.
No ha de ser tan complicat.
No ens fa por.
-Què és això? -Una carretera, crec.
-De què està feta? -D'herba no.
Lily.
Sí!
Penseu venir?
És que…
Tu ves passant.
Per què brames així?
Soc aquí mateix.
Però sembla tan lluny.
Només has de travessar la carretera.
No, no puc.
És impossible.
No és culpa teva.
Som el que som.
Potser si la travessem plegats…
Per en George?
Per en George.
Plegats.
-Vull tornar. -I jo, però continua.
Ja està! Ja hem sortit de casa!
Les ovelles podem fer coses.
De fet, podem fer el que sigui.
Ves per on.
Tres quilòmetres i ja hi serem.
Això rai.
Quants quilòmetres feia, això?
Estic impressionat.
No resoldràs el misteri, però hauràs sortit a veure món.
I tant que el resoldré.
Estarà resolt aquesta nit.
En George ens va llegir moltes històries
i segueixen unes regles molt senzilles.
Mopple?
Què? Ah. Una.
L'assassí torna a l'escena del crim.
Dues.
Carreguen les culpes a un rodamon.
Sempre hi ha rodamons, sí.
Tres.
Apareix algú que ho capgira tot.
Quatre.
La víctima és la pista més important.
Sí, és senzill,
però us trobareu que el món real és una mica més complicat que els llibres.
Per cert…
Benvinguts a Denbrook.
Què és això?
És l'església. Hi viu un tal Déu.
Qui és Déu?
És una mica embolicat.
Déu és un pastor.
Podria ser el nostre?
No, perquè també és un anyell.
Què?
I és invisible.
I està fet de pa.
I maleeix coses.
Quin embolic!
Sí.
O sigui que Déu és un anyell invisible fet de pa?
Sí. I se'l mengen els diumenges.
Ai, pobre…
Hauria d'haver tornat,
però he ensopegat amb el meu primer crim misteriós rural.
He de penjar.
Veniu. Aquí no ens veuran.
Ja us han vist i els hi és igual.
Com us ho he de dir? Sou ovelles!
Veïns de Denbrook…
Sé que corre el rumor que la mort d'en George Hardy és sospitosa.
Però no puc parlar de l'enverinament durant la investigació…
Què? L'han assassinat?
Ostres.
I amb quin verí?
A veure.
El van enverinar amb taxina.
De les baies del teix.
I n'hi ha per aquí?
Allà.
Ha sigut algú del poble.
No.
Segurament ha sigut un rodamon.
Però què fan?
Agent Derry.
Sí.
Què…? Soc jo.
Lydia Harbottle? De Harbottle i Bloom?
Hem parlat abans. Soc l'advocada del difunt George Hardy.
Sí. I vostè?
Rebecca Hampstead.
Soc la filla d'en George.
-Tenia una filla? -En George tenia una filla?
Apareix una persona inesperada que ho capgira tot.
Hi ha el seu telèfon aquí al final.
Així l'he localitzat.
Ho investigo tot.
Però no és investigador, oi?
Ja, però…
S'ha trobat un document sobre una taula d'una caravana minúscula.
Se l'ha trobat.
Bé…
Se'l va trobar la segona vegada que hi va entrar?
Correcte.
Hi vaig haver de tornar per investigar-ho tot a fons.
I la vaig precintar. La cinta és molt enganxosa.
M'és ben igual.
L'ha llegit? Se l'ha mirat?
No. No és cosa meva.
I tant que ho és.
A la tarda llegiré el testament.
Les persones que li diré hi han de ser. Encarregui-se'n.
El reverend Hillcoate, Caleb Merrow…
Prengui'n nota.
El reverend Hillcoate, Caleb Merrow, Beth Pennock,
Ham Gilyard, vostè i la Rebecca Hampstead.
M'allotjo a l'hostal La Perdiu.
Farem la lectura allà a les cinc.
A les disset hores.
La Rebecca viu als Estats Units i es presenta a Denbrook
el mateix dia que em diu que s'ha mort el seu pare.
O sigui que ja era al país la nit dels fets.
Però no hi ha caigut, oi?
Sí.
No. Sí. I tant que sí.
És el seu primer assassinat, oi?
Què?
Vol dir que l'he matat jo?
Vol dir el meu primer cas d'assassinat.
Ara tot està a les seves mans.
Fins a les cinc.
Sí, senyoreta Harbottle.
Senyora Harbottle.
Hem d'anar a la lectura.
És l'hostal La Perdiu.
Hi vinc a menjar flors a vegades.
Però no té cap importància, ara.
Sempre hi ha un testament,
i els que hi apareixen són els sospitosos.
Els he de veure.
Per què?
Perquè els humans diuen mentides i se'ls hi veu als ulls.
Exacte.
Mopple, ves a veure si trobes una altra finestra.
Entesos.
Som-hi?
I la teva mare biològica?
A les cartes el pare em deia que s'havia mort durant el part.
I ell era jove, estava espantat i era pobre
i em va donar en adopció.
Per l'Església.
Jo també tinc una pregunta.
Perdó.
És un plaer.
M'he adonat,
jo sol,
que no pot haver arribat avui dels Estats Units, oi?
Ja era al país ahir a la nit,
quan van matar en George.
No l'acuso de res, però és així?
És un gran investigador.
No soc investigador.
Soc un simple agent
que ho investiga tot.
Doncs…
Sí que era al país, però no he vingut a Denbrook fins avui.
Una altra pregunta.
Té…
nòvio?
Quina vergonya!
Una pregunta normal i corrent
que faria qualsevol investigador en aquesta situació.
És curiós que ho pregunti. Ho hem deixat fa poc.
No.
Veus el mateix que jo?
La filla.
De cara se la veu contenta.
Però té la por als ulls.
A quina hora va arribar ahir?
Cap a les set del vespre, i…
Perdó.
-Tranquil·la. -Avui ens havíem de conèixer.
És molt fort.
-Gràcies. -Tingui.
Gràcies.
Ja està. Moltes gràcies.
Finestra. Si fos una finestra, on aniria?
Verdures.
Hola. És una pastanaga!
No.
I també em va dir que tenia un germà bessó
que van enviar a Sud-àfrica.
Un bessó sud-africà que no coneix. Això és or.
I vostè qui és?
Elliot Matthews. Cobreixo la notícia per…
M'és igual. Fora.
Com a periodista tinc dret a…
No té cap dret a quedar-se. Fora.
Entesos.
I res d'espiar.
Seré a la suite presidencial amb totes les comoditats.
Lily!
Lily, Sebastian!
Auxili!
Senyor Van Vuuren, soc la Lydia Harbottle. Em sent bé?
Ja. Bona connexió. Gràcies.
El senyor Van Vuuren és el fill d'en George,
i com que viu a Sud-àfrica, seguirà la reunió per telèfon.
El senyor Hardy em va enviar una còpia del seu testament fa dos mesos.
Però no és el que llegiré avui.
En va fer un altre.
-L'he trobat jo. -Calli.
És de tres dies abans de morir.
Esclar. Sempre apareix un nou testament.
"Últimes voluntats i testament de George Hardy.
Us he reunit aquí a tots set
perquè tinc assumptes pendents amb cadascú de vosaltres.
Amb alguns m'he portat malament alguna vegada,
i alguns us he portat malament amb mi.
Entre vosaltres, en aquesta sala,
hi ha un ximplet, un mal pastor,
un anyell de primavera, un anyell d'hivern,
una víctima
i dos assassins."
Dos assassins?
M'ha dit mal pastor.
-Com ho puc saber? -Ja sabem qui és el ximplet.
Tinc ovelles franceses. Les millors.
I una altra víctima, diu?
Serà un de nosaltres.
Algú pot ser l'assassí.
Per què no fas les preguntes que toquen en comptes de lligar?
Dos assassins?
Un anyell d'hivern.
"Això és el que us deixo."
"Això és el que us deixo.
La certesa que us tenia ben clissats.
I la majoria és tot el que en traureu."
Què vol dir amb això? Què hi faig, aquí, doncs?
Seu i calla, Ham.
No.
No, és el que diu el testament. "Seu i calla, Ham."
Sembla que en George el coneixia bé.
Més classe.
-Calla. -Calla tu.
"Al meu fill, Peter Van Vuuren,
les 120 hectàrees que tinc llogades a en Caleb Merrow."
Que generós!
"A la meva filla, Rebecca Hampstead,
les 120 hectàrees contigües, que són casa meva,
incloent-hi la caravana, l'estable, tot el que conté i les ovelles."
En el testament anterior deixava els altres béns
a una ONG, la Societat Protectora d'Animals.
En el nou, però, hi ha aquest paràgraf.
"Deixo tots els altres béns a la meva filla, Rebecca Hampstead."
No t'emocionis. Estava pelat.
Hi ha un remolc escampafems que no funciona,
tres sacs de fertilitzant…
Molt útil.
…i un fons d'inversió amb un valor aproximat…
de 30 milions.
Ha dit 30 milions?
Ja tenim el mòbil.
30 milions? Com?
Fa dos anys, en George Hardy va crear un remei
per una malaltia bovina que provoca aftes.
-Aftes? -Aftes.
Allò blau que sempre remenava era una medecina?
En va vendre la patent a una corporació agrícola per la suma de…
30 milions.
Per les aftes.
-A fora hi ha algú. -Tim.
Ves-ho a mirar. Va.
Estic bé.
Que torna!
Fes-lo sortir!
Fora!
Lily, he trobat la finestra.
Té, menja.
Molt bé.
Sense un pastor continuaran campant al seu aire.
Sobretot el gros.
En George el va treure d'una fira.
És pràcticament salvatge.
Ei, Tim! No voldries fer una declaració?
No, sense comentaris. I digue'm agent.
I les pistes? No en tens cap?
Sí, en tinc un munt, i ho tinc tot controlat.
Mira, jo necessito una bona notícia i tu una detenció.
No t'agradaria que tothom et respectés?
Ja em respecten.
Si resols el cas, seràs un heroi.
Podríem col·laborar.
Et puc ajudar.
Ahir, quan em remolcaven el cotxe, vaig veure
la llum d'una llanterna al terreny d'en George.
D'acord.
Encaixa.
El forense diu que va morir entre les vuit i les onze.
Has fet fotos del cos, oi? Les hauria d'haver fet jo.
En tinc moltíssimes. Te les passaré.
Què me'n dius,
heroi?
I després ha dit un ximple, una víctima, dos assassins…
Jo per mi que és la minyona.
Que no hi ha cap minyona!
Això era un llibre, però ni al llibre era la minyona! Prou!
Ovelles.
En Caleb serà el nostre nou pastor, oi, Lily?
Esclar. Només hem d'esperar que es resolgui el misteri.
Una pregunta.
I encara no l'has resolt?
Els dels llibres els resols de seguida.
Ja ho sé, però el món real és una mica més complicat
que un… llibre.
Un llibre.
Pot ser la resposta.
He d'entrar a la caravana d'en George i…
Mireu.
És la Rebecca?
Què busca?
Com et dius?
És la filla d'en George?
Fa la mateixa olor, però no s'hi assembla.
Segur que va néixer a l'hivern.
Per això no la volia per aquí.
Esclar, un anyell d'hivern. Això ho demostra tot.
Ha sigut ella!
Assassina!
Això no ho sabem!
-Ho sabia! -És el que us deia.
Jo he dit que era una bona peça.
Ho he dit des del principi.
Sebastian.
Lily. Deies no sé què de la caravana d'en George.
I d'un llibre.
ESCENARI DEL CRIM
L'últim que ens va llegir parlava de descartar sospitosos.
L'he de trobar i portar-l'hi al policia.
A veure si el llegeix i aprèn alguna cosa.
-Jo, jo, jo! -No, Zora!
Vull ser la detectiva! Sisplau!
Molt bé. Troba el llibre
que ens llegia, el capítol
sobre mitjà, mòbil i oportunitat.
Pregunta. Què és un capítol?
És igual. El que té un tren a la coberta.
-Què és un tren? -Una llarga fila de vagons.
Una pregunta.
Un moment. Llanulls, què fas?
Quedeu-vos aquí, ja el trobaré jo amb el meu olfacte tan fi.
Mira, tomàquets. Us els podeu quedar.
Va, Llanulls. Tothom confia en tu.
No és veritat.
Va ser l'últim llibre que va tocar, oi?
No, és una pastanaga.
-Mare meva. -Després la recullo.
101 ACUDITS XIMPLES D'OVELLES
És aquest, el que buscaves?
No!
I aquest?
ASSASSINAT AL PAS A NIVELL
Sí! Llanulls, l'has trobat!
Esclar que sí.
Lily, ets tu?
Soc una ovella detectiva.
Hola, Tim. T'envio les fotos.
COMISSARIA DE POLICIA
ASSASSINAT AL PAS A NIVELL
S'hi està bé, aquí.
Però és una mica solitari.
Li he deixat un llibre al policia a veure si resol el cas.
Què és una fira?
Res. Torna amb el teu ramat.
El nostre ramat.
És música.
En una fira hi ha música.
Atraccions.
Cada dia venien els nens a amanyagar-me i donar-me menjar.
M'agradava molt.
Fins que em vaig fer gran.
Llavors, quan es feia de nit,
els homes de la fira em duien a una mena de cercle.
I al cercle hi havia un gos.
I m'obligaven a barallar-m'hi.
Fins a fer-me sang.
Però una nit…
em va trobar.
Va pagar per mi…
i se'm va emportar.
Això és una fira.
Però com pot ser que acabessis en un lloc tan espantós?
Per què no eres amb el ramat?
Em pensava que la gran ovella detectiva ja ho hauria descobert.
Eres un anyell…
Tard o d'hora, un anyell d'hivern se n'ha d'anar.
Mira'l! Sí!
Espero que tinguis gana.
Eh?
Hola.
Cada vegada que passa alguna cosa interessant en aquest cas,
elles hi són.
No hi toques.
No hi toques i no avances gens.
Gens, no.
"Qui ha matat en George?"
Cinc sospitosos al testament.
Qui l'hagi matat necessitava tres coses.
Mitjà, mòbil i oportunitat.
Ha funcionat! Ha llegit el llibre!
Repassem-ho punt per punt.
Mitjà. Taxina de les baies del teix.
N'hi ha per tot el voltant de l'església.
Tots hi tenen accés.
Mòbil. Per què el volien matar?
La Rebecca té el més clar.
Però tots tenien el seu. Què amaguen?
Oportunitat. Algú té coartada?
Mitjà, mòbil, oportunitat.
Si trobo el que les tingui totes, caçaré l'enverinador de Denbrook.
Això és una passada.
Sí, ja, és que…
És que m'he inspirat.
Molt bé. Comencem.
En Ham.
Quin dels personatges del testament ets?
Segurament l'assassí.
Era vegetarià.
En una dona ho puc perdonar. Però en un home?
Quin fàstic!
La Beth.
La carta d'en George a la Rebecca, per què la tenies?
Potser Correus es va equivocar per primera vegada a la història.
I el dia abans de la mort d'en George,
em vas dir: "El podria matar, aquest home."
No soc l'assassina, soc la víctima. I callo.
Conec els meus drets!
En Caleb.
Quan vas trobar en George,
em vas dir que li duies uns papers.
M'havia rescindit el lloguer.
Li duia una proposta perquè s'ho repensés.
Però ara ja és igual.
Un moment. En George et va rescindir el lloguer? Per què?
Ja ho vas sentir. Sembla que soc un mal pastor.
En Hillcoate.
En George no venia mai a l'església.
I de sobte, el dia abans de la seva mort,
ve i fa una gran donació.
Per què?
Per què sempre em toca aquí baix?
Em va venir a veure fa temps
i em va dir que l'Església havia donat els seus fills en adopció.
Quan va tenir estabilitat econòmica es va posar a buscar-los.
L'Església no li volia dir on eren.
Són molt estrictes.
I em va demanar quant li costaria
si l'ajudava a aconseguir la informació.
Si l'Església ho descobria, em podrien exclaustrar.
-Ecs. -Vol dir fer-lo fora.
Els diners no eren per mi.
L'Església s'ha de restaurar.
En George em va demanar ajuda i jo me'n vaig aprofitar.
En Caleb no és el mal pastor.
Soc jo.
I la Rebecca.
Srta. Hampstead.
Li agrada el Festival Cultural de Denbrook?
Sí. Moltíssim.
Unes preguntetes.
On era entre les vuit i les onze del vespre del dia dels fets?
A l'hotel de prop de l'aeroport.
Em vaig enregistrar i vaig mirar la tele.
No podia dormir. Tenia jet-lag.
Què va veure?
Les notícies del canal 24 hores.
-El canal 24 hores. -El canal 24 hores.
Molt bé, ja ho tenim, doncs. Que tingui un bon dia, Srta. Hampstead.
Igualment. Adeu.
O he de dir Srta. Crampfs?
El seu nom real és Chastity Crampfs, oi?
¿Se li acut alguna raó
per voler-me canviar el nom de Chastity Crampfs?
Té raó. Però he investigat el seu passat.
Resulta que durant una època es va relacionar amb un delinqüent
acusat de falsificació.
Compartien compte bancari.
Qui més qui menys es penedeix d'alguna relació.
No en sabia res. I ja fa tres anys.
O sigui que no és una ruptura recent.
-Un nom fals. -Hi veig un patró.
S'hi veu un patró.
I escolti…
Ha estat a prop del teix de l'església?
No, de cap manera.
I a la granja d'en George?
Hi ha estat?
Mai.
En Caleb tenia el lloguer…
Però la Beth ha dit…
La Rebecca no diu la veritat.
Què és un vegetarià?
Com encaixa tot?
Pensa, ovella ximpleta, pensa!
No pensis tant. Va ser la filla.
-Esclar que sí! -Té raó.
No, no va ser ella!
No la coneixeu. És bona.
Fa la mateixa olor que en George, i en George m'estimava.
T'estimava? Ningú estima un anyell d'hivern.
Un anyell d'hivern que dona la cara per un altre, ve-t'ho aquí.
Un moment.
Què has dit?
He dit que en George m'estimava.
No. Abans.
Has dit que la Rebecca feia la mateixa olor que en George.
I ja ho havia dit algú.
Algú que no ho havia de saber.
Qui?
Tu.
Com? Jo? Què vols dir?
Va ser la Boira!
Assassina!
No. Però sí que ens ha amagat un secret.
Oi que sí, Boira?
Ahir vas dir que ella feia la mateixa olor que ell.
Però la tenies massa lluny per poder-la olorar.
Tret que ja hagués vingut abans.
Però és que és tan bonic…
El què?
La cosa que no té fi.
Ho veieu?
És preciós, i no s'acaba mai.
Me l'he mirat durant hores, girant i girant.
Boira!
D'on ho has tret?
La Rebecca va venir l'altra nit.
La nit que van matar en George.
Em vaig despertar amb gana, vaig sortir al prat i me la vaig trobar.
Em va veure i va dir:
"Que bonica que ets!" Perquè ho soc. Soc la més bonica.
Em va acariciar
i li va caure això i…
Vaig decidir…
que m'ho quedaria.
Ara tenim pertinences?
Les ovelles no tenim res!
Ja ho sé, però…
És que no té fi.
Cas resolt.
Va ser la Rebecca.
Assassina!
Un tros de metall brillant no resol res.
I tant que sí. És una prova.
Un prova de què?
Li va dir al policia que no havia vingut,
però ahir va venir, i la nit que van matar en George.
És una mentidera, una farsant, i va néixer…
Què?
Digue-ho.
Des del primer dia no et cau bé.
A ningú!
I per què?
Perquè resulta que va néixer a l'hivern.
El pitjor crim que et puguis imaginar.
No ho saps?
No t'estima ningú.
No et mereixes res.
Això és el que sent un anyell d'hivern una vegada i una altra
fins que s'ho acaba creient.
Sebastian…
No l'ha matat ella.
Però com ho saps?
Perquè l'he mirat als ulls.
Perquè és evident.
Però per tu no.
No.
No per un ramat d'ovelles.
Som el teu ramat d'ovelles.
Ja t'ho he dit.
Jo no en tinc, de ramat.
No n'he tingut mai.
Lily.
Què en fem, de la cosa que no té fi?
Esclar!
El xòfer!
Què?
Va.
Vine!
Torna'm la gorra!
Quieta!
Gràcies.
Gràcies a totes.
Em penso que tinc una cosa seva.
Fa joc amb les altres.
-Em devia caure. Gràcies… -L'he trobat al prat d'en George.
Allà on diu que no ha estat mai.
Tinc una ordre per escorcollar-li l'habitació.
Què busca?
No ho sé.
No s'ha acostat als teixos, oi?
Ho sabia.
No he sigut jo.
Tim, m'has de creure.
Agent Derry.
Agent Derry, l'hi prometo.
No he matat el meu pare.
Rebecca Hampstead, queda detinguda per l'assassinat d'en George Hardy.
Interrogatori a la sospitosa
Chastity Crampfs, també coneguda com a Rebecca Hampstead.
Srta. Crampfs, confirma que renuncia a la presència d'un advocat?
Sí. M'és igual. Ho explicaré tot igualment.
Molt bé. Comencem per això.
Va ser a la propietat d'en George Hardy la nit dels fets?
Sí.
Així doncs, els somriures encantadors i allò que soc un gran investigador
era tot comèdia, oi?
No ha dit ni una sola veritat des que va arribar.
Les cartes. Allò era veritat.
Em va escriure per dir-me que feia 20 anys que em buscava
i que ho volia posar tot en ordre. Em va enviar una còpia del testament.
El que li deixava 30 milions o el que li deixava un ramat d'ovelles?
No, el que no parlava de diners.
Deia que em volia conèixer.
Així doncs…
Va arribar amb avió
i va anar amb cotxe fins a la granja la nit dels fets.
I què va passar?
Vam parlar.
De què?
D'ovelles.
Vam parlar d'ovelles.
I dels noms.
Em deia que cap ovella es quedava sense nom.
I que els triava mirant-les als ulls.
I que volia que un dia fossin meves.
Em va triar a mi.
Però no soc tan burra.
Vaig estar amb ell la nit de la seva mort.
I amb el testament, els diners i el meu passat…
No podia dir la veritat.
M'ha de creure.
"No he dit la veritat, m'ha de creure…"
Segur?
Al matí la portaran al jutjat
sota l'acusació formal d'haver matat en George Hardy.
Doncs ha sigut ella.
Els diners.
De què no som capaços.
En George Hardy va triar l'anyell equivocat.
Per cert, en Van Vuuren accepta vendre-li el ramat i les terres a en Caleb Merrow.
Demà farem la paperassa.
D'acord.
L'havia jutjat malament.
Sí.
Al final el ximplet no era vostè.
L'enhorabona.
Lily?
Què fas per aquí? Estàs bé?
Sí. Més que mai. Estic contenta.
Han detingut la Rebecca. Demà en Caleb serà el nou pastor.
Quina meravella!
Ella ho nega tot, però jo tinc raó i en Sebastian no.
Ha sigut la Rebecca, oi?
Esclar que sí.
Gràcies.
Perquè ho has dit tu.
Què?
Sempre saps com s'acabaran les històries.
Confio en tu.
Però allò són històries.
Ara parlem d'una persona. I si…?
Lily, mira.
El prat d'en Caleb és passada la tanca.
Ens hi acostem a conèixer el nou ramat?
Però no hi hem entrat mai, al prat d'en Caleb.
Tampoc havíem travessat mai una carretera.
Som-hi.
És com ser dins d'un núvol.
Vols dir que no ens hem equivocat?
Diria que no.
Hola?
Hola!
Em dic Lily.
I ell és en Mopple.
Som de l'altra banda del prat.
En Caleb també serà el nostre pastor.
Què?
Correu!
Què? No…
Potser no hauríem d'haver vingut.
Marxem.
Entesos.
Per on se surt?
Per aquí, potser?
Mira, hi ha llum.
Deu ser l'estable d'en Caleb.
Aquí estarem segurs.
No ho sembla, un estable.
Potser hauríem…
Espera't.
Què és això?
Lily, no. Marxem.
CÀRNICA DENBROOK
Per què és així aquesta ovella?
Què els hi fan?
En Caleb?
Ell…
Hola, gossets.
Què els hi passa?
No hauríem de ser aquí.
Corre.
Corre més!
No puc! No me'n sortiré!
Sebastian.
No!
Sebastian.
Sort que has vingut. Em pensava que…
Sebastian?
Sebastian, aixeca't.
Lily.
No puc.
Per què?
No ho…
Lily.
S'està morint.
Què?
No, les ovelles no es moren.
Ens convertim en núvols.
Converteix-te en núvol, Sebastian.
Tant de bo pogués.
No hauries d'haver tornat.
Per què has tornat?
Havia de venir.
Sou el meu ramat.
Ja el veig.
Veig en George.
No.
És en Caleb.
Ens en hem d'anar.
Va, Lily!
Amunt! Amunt!
-Amunt! -Amunt!
Seguiu-me!
Seguiu-la!
Alto!
No us atureu! Hem de marxar! Va!
Marxar? Què t'empatolles?
En Sebastian és mort.
Però que no ens convertíem en núvols?
M'equivocava.
Ens morim.
He vist com es moria en Sebastian.
I si no marxem aquesta nit, acabarem igual.
En Caleb ens converteix en menjar…
Prou! No diguis aquestes coses tan horribles.
Oblidaré el que ha passat ara.
No, no pots.
Per què he de recordar una cosa tan horrible?
Perquè és la veritat.
No ho és si no ens en recordem.
-Un. -Espera't!
Dos.
Ronnie, Reggie, sisplau. Sigueu valents.
Tres!
Hola, Lily.
Tinc una pregunta.
Què hi fem, aquí?
No m'agrada. Tornem al prat.
Tornem al prat.
No! Sisplau, no!
En Sebastian tenia raó.
Som unes ovelles ximples i espantadisses.
No és la primera vegada que veig morir una ovella, oi?
No.
Quants cops ho he oblidat?
N'he perdut del compte.
I ho has carregat tot tu sol tot aquest temps?
Sí.
Me'n recordo de les coses dolentes,
però també de les bones.
Me'n recordo de la cara de la mare.
Dels vells amics, de com m'estimaven.
I tu te'n recordaràs d'en Sebastian.
Fa mal.
Recordar fa mal.
Ja ho sé.
Però si oblides, no podràs salvar el ramat i en Sebastian haurà mort en va.
En Caleb et vindrà a buscar
i seguiràs el nou pastor, com les altres ovelles ximples i espantadisses.
I… ens morirem tots.
Ho sento, Lily.
Però el record és el que manté viu tot el que estimem.
Ho sento, Sebastian.
No soc tan forta com tu.
Un. Dos.
Potser ets l'ovella més llesta, però en Mopple és el més savi.
MISTERI AL PONT DE BROCKLEBANK
També vaig perdre algú.
Sé que fa mal.
Però amb el temps només queden els bons records.
Ets aquí de veritat?
Esclar que sí.
Perquè no m'has oblidat. Veus com va això?
Sí, però ara tant li fa. En Caleb…
En Caleb no li farà res al meu ramat, perquè tu el salvaràs.
Com?
Ja ho saps, com.
Si descobreixes qui m'ha enverinat,
la Rebecca es quedarà el ramat i estareu bé.
Però i si no me'n surto?
Us he llegit una pila d'històries.
Segueixen el mateix patró.
Però fins ara no ens ha servit.
Saben que no va ser un rodamon.
Tots podien tornar al lloc dels fets.
La Rebecca era la persona inesperada i…
I?
La víctima és la pista més important.
Les mans tacades d'herba.
Tan ben tenyit.
L'anyell equivocat.
Vaig veure el fantasma d'en George.
Ja ho tens.
-No va ser la Rebecca. -Lily, calma't.
-Sé qui ha sigut. Si ho puc provar… -El què?
La taca no era herba.
-I com…? -Un moment.
Si no és que… Sí!
Però soc massa grossa, no hi passo.
Jo puc entrar a tot arreu.
I no he oblidat.
Fica-hi tota la pota.
Ara fica l'altra a l'altre pot.
Molt bé. Som-hi.
Així. Per aquí.
Quin poble més estrany!
Creus que funcionarà?
No ho sé. Ara toca esperar.
Què et va dir en George el dia abans de morir-se?
Et va xiuxiuejar alguna cosa a l'orella.
Em va dir que els anyells d'hivern són els millors.
-Ei, Ronnie. -Digues.
No tens mai la sensació que t'oblides d'alguna cosa?
Com allò que la Lily ens volia dir ahir
però que vam decidir oblidar-ho perquè ens va fer por?
Por no. Això no.
Però sí. És això.
Què hem de fer?
Ni idea, però no ens quedem de braços plegats. Fem alguna cosa!
Ets un geni.
Som-hi, doncs. Som xaiets…
o som marrans?
Qui ho ha fet, això?
Un anyell s'ha colat pel finestrell.
Un anyell s'ha colat pel finestrell?
I encara és pitjor.
Pitjor que això?
Estic segura…
que l'anyell rebia ordres d'una ovella que era a fora.
Esclar.
Què vol dir?
No vol dir…
res.
Res!
Són ovelles.
Si firma el trasllat, marxarem.
D'acord.
No ha funcionat.
Dona-li un moment.
Agent Derry.
El formulari.
FORMULARI DE TRASLLAT
No firmis.
AGENT RESPONSABLE FIRMA
Un moment!
No ha sigut ella.
Però sé qui ha sigut.
Sé qui ha matat en George.
Sra. Harbottle…
No!
Potser sí que el ximple era jo, però ara ja no.
Des del moment que la Rebecca Hampstead va arribar, ha sigut sospitosa.
Tenia un mòbil consistent. I no ha dit la veritat.
Va anar a la granja la nit dels fets.
Que era el que l'assassí volia.
Un assassí que no hem tingut en compte perquè no era sospitós.
És l'única persona del testament d'en George que té coartada.
Una coartada perfecta.
La de ser fora del país.
-Vol dir…? -Sí.
En Peter Van Vuuren.
De Sud-àfrica.
Rebecca, diu que en George li va enviar el testament,
però també n'hi devia enviar una còpia al seu germà,
que va investigar, va descobrir que en George era ric
i va decidir que valia la pena matar-lo per 30 milions.
Però tenia un problema fonamental.
El mòbil!
Ho volia dir jo.
Però és que ha fet que semblés l'assassina!
El mòbil!
Si la víctima et deixa una fortuna al testament, ja tens un sospitós.
Però si l'hi deixa a la teva germana i l'acusen del crim…
Passa tot directament…
Al parent més pròxim.
Calli, que és el meu moment.
Ho sento.
Al parent més pròxim.
L'únic que ens falta…
és saber on s'amaga.
A qui busco?
Algú que s'amaga davant dels nostres nassos.
Algú que s'ha canviat el nom.
Per exemple, la Chastity Crampfs…
es va convertir en la Rebecca Hampstead.
I en Peter Van Vuuren…
ara és l'Elliot Matthews.
No!
El fantasma d'en George.
No faig conjectures.
Tim, fas el ridícul.
Jo no visc a Sud-àfrica. Visc aquí i treballo en un diari…
Ja ho sé.
Fa temps que vius al país com a Elliot Matthews.
I estrafàs l'accent.
En George et va dir que la Rebecca el vindria a veure, oi?
Una oportunitat perfecta per incriminar-la.
Només et feia falta un motiu per venir a Denbrook.
Per exemple, un festival cultural.
El pla era senzill.
Primer,
que quedés ben clar que te n'anaves.
Però un problema molt oportú amb el cotxe et faria tornar.
I aquella nit, quan la Rebecca ja se n'havia anat,
vas fer el que havies vingut a fer.
Passa.
Salut.
Vas enverinar el teu pare…
i hi vas deixar el testament nou.
Però ell era més fort del que et pensaves.
Us vau barallar.
Vas acabar guanyant tu.
Només t'havies d'assegurar que la teva germana es carregava el mort.
Vas ser molt llest.
La Sra. Harbottle t'havia de fer fora el dia de la lectura.
Senyor Van Vuuren, soc la Lydia Harbottle. Em sent bé?
Ja. Bona connexió. Gràcies.
I deixar les baies a l'habitació de la Rebecca va ser fàcil.
Un hostal rural.
Panys fàcils de forçar.
Un pla gairebé perfecte.
Però el que no sabies, i jo tampoc fins ara,
és que vas deixar una pista.
Les mans d'en George.
Una era blava i l'altra, verda.
El blau sí, era el remei que l'havia fet ric.
Però el verd, per què?
I unes amigues…
Unes amigues que són bones detectives…
m'han fet pensar.
Blau i groc.
El blau i el groc barrejats fan verd.
Com la taca verda de la mà d'en George.
Com la taca verda de la coixinera blava de l'hostal
on vas dormir la nit que vas assassinar en George.
Aquella nit en George tenia les mans blaves pel medicament.
Però llavors va agafar algú pels cabells.
Algú que s'havia posat un tint ràpid i barat de color groc
que amb la pluja es va destenyir
i li va tacar la mà de verd.
Algú que es va tenyir de ros abans de venir a Denbrook
perquè no volia que ningú s'adonés
que s'assemblava a la seva germana o al seu pare.
Sí o no, Peter?
Sí!
No!
És una bogeria indemostrable.
Doncs no et farà res que em quedi això.
No, home, no.
Admeto que no soc ros natural.
I també he de confessar que em blanquejo les dents i em depilo el pit.
Segur que és vegetarià.
Si tens la barra d'acusar-me d'assassinat perquè em tenyeixo els cabells,
no em portaràs a judici,
perquè t'hi portaré jo a tu.
No ho has entès.
No vull el tint del cabell.
Sinó l'ADN.
Si ets el fill d'en George Hardy
és que ets en Peter Van Vuuren
i, per tant, el seu assassí.
Ja et té.
Ja et tinc.
Molt bé, Tim.
Lily!
Ronnie! Reggie! Heu vingut!
Sí!
Per què?
Ei, para!
Perquè hi ha una causa justificada per envestir.
-Gràcies. -Per fi!
Sí!
Justícia?
No. Nosaltres.
Sí!
Tenia milions! Em sents? Milions!
Soc el seu fill.
Els milions haurien de ser meus.
És americana, però sabia que no era ella.
No és veritat.
Escolti.
En nom del Departament de Policia de Denbrook,
li demanem disculpes.
Hi ha algú més a part de tu?
No.
Jo et demano disculpes.
Gràcies.
Mira.
L'anyell del finestrell?
L'anyell del finestrell.
I et quedaràs un temps per aquí?
Acabo de sortir del calabós, m'ho pensaré una mica.
Espero que sí.
Potser.
Rebecca.
Rebecca. Em sap molt de greu.
Convida la casa.
Gràcies.
Un moment.
Em sap greu.
Em vaig quedar això.
L'hi vaig veure a la cartera, i no sabia que eres la seva filla.
I aquest paper perfumat l'hi havia regalat jo.
Ja t'ho pots imaginar.
L'estimaves?
Doncs…
I ell també t'estimava?
Ho va intentar.
Però ell estimava la teva mare.
Al cor no hi tenia lloc per ningú més.
He pensat molt com devia ser.
Però ja no cal.
Tant de bo n'haguéssim parlat més.
No sé ni com es deia.
Lily.
Es deia Lily.
Evidentment, el testament falsificat no és vàlid.
Però li corresponen les ovelles i les terres.
-Srta. Hampstead. -Està molt bé.
No volem molestar.
En Ham i jo volem muntar un negoci.
Tenim finançament d'un bon banc.
Li volem comprar les terres i el ramat del seu pare.
Dos assassins.
Perdó.
Ell sabia que sacrificàveu ovelles a les seves terres.
Sou els dos assassins.
Dos homes de negocis.
Que li ofereixen un bon preu.
Sabeu com es diuen?
A mi m'ho va explicar.
Hi ha la Lily.
I en Mopple.
I aquella que és tan flonja, la Boira. Que és una mica diva.
I la que té llana als ulls es diu Llanulls.
Un nom poc original, però em va dir: "No se n'ha queixat."
-Srta. Hampstead… -Hardy.
Rebecca Hardy.
Me'l canvio.
No faig canvis de noms.
Ho sento, Srta. Hardy, però sort.
Adeu.
Un moment.
I si volgués més ovelles?
Algun bon banc em deixaria els diners?
Lily, com t'ho has fet per resoldre el cas?
És normal que l'hagi resolt.
És l'ovella més llesta del món.
Jo em pensava que ho era, però no.
Em vaig equivocar.
No em vaig creure que l'anyell d'hivern hagués vist el fantasma d'en George…
Som-hi, noies.
Com et dius? Tens germans?
Quant fa que ets aquí? Tinc mil preguntes més.
Perdó.
On tens la cara?
Tens aftes.
Jo també en tinc.
Lily.
GUIA HARDY PER A LA CRIA D'OVELLES
"Capítol u.
Sempre s'ha dit que de tots els animals de granja,
les ovelles són les més ximples.
Però no és veritat.
Les ovelles, a més d'intel·ligents, sinó exemplars.
Una cançó infantil de tota la vida diu:
'La pastoreta ha perdut el ramat i no sap on paren les ovelles,
però si les deixes fer, tornaran totes elles
remenant la cua amb felicitat.'"
S'hi està bé, aquí.
Però és una mica solitari.
George.
Et diràs així.
Cap ovella es queda sense nom.
George.
"Un grup d'ovelles encantadores, flonges, adorables i ben blanques.
La gent es pensa que totes són iguals,
però en un mateix ramat n'hi ha
de característiques i personalitats molt diferents.
N'hi ha de bones, de simpàtiques i d'esquerpes.
De llestes i de ximples. De tímides i de presumides."
-Com et dius? -Em dic George.
Hola, George!
"Són uns animals amables presents en totes les cultures,
que els humans els han considerat
un símbol d'amor, innocència i pau.
Perquè, com nosaltres, valoren la pertinença al grup.
I per això s'entreguen a nosaltres,
I nosaltres…
acabem entregant-nos a elles."
LES OVELLES DETECTIVES
Jo per mi que és la minyona.
Subtítols: S.G. Cortina, Deluxe
Supervisor Ignasi Oliver