Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Turma vede urma
Dragă Rebecca,
Știu că ai multe întrebări.
La fel și eu.
Până la urmă, viața e un mister.
Dar, dacă există un răspuns la marile mistere ale Universului,
un secret al fericirii,
consider că ar fi acesta:
Oile.
Nu, serios.
Chiar sunt oile.
Acum vin.
În ultima scrisoare, m-ai întrebat dacă am vreo oaie specială.
Toate sunt speciale. De asta le-am dat nume.
De exemplu:
Am doi berbeci gemeni scandalagii, numiți Ronnie și Reggie.
Sir Ritchfield, cel mai mândru și demn.
Norișor, cea mai pufoasă.
E puțin divă.
Zora, cea mai curioasă.
Mopple, cel mai răbdător.
Și Ochi-de-lână…
Nu mi-a venit o idee mai bună de nume.
Bine, știu că am spus că toate sunt speciale,
dar, trebuie să recunosc, că sunt două mai speciale decât toate.
El e Sebastian.
Cel mai voinic berbec,
și, la fel ca mine, un pic singuratic.
Mai devreme sau mai târziu, pleacă de capul lui.
Și, mai devreme sau mai târziu, se întoarce.
Și, în final, Lily. Cea mai isteață oaie a mea.
Cea care pare că știe mereu ce gândesc
și ce simt în adâncul inimii.
Ea e cea care îmi oferă liniștea pe care doar un cioban o știe.
O liniște care vine
din faptul că am grijă de cele mai blânde ființe din lume.
Încep fiecare zi ocupându-mă de sănătatea lor.
FURAJ PENTRU OI
Am grijă să fie bine hrănite și bine îngrijite.
Mă străduiesc să le distrez.
Când o să mă trezesc, Știu că o să fiu…
O să fiu bărbatul care se trezește lângă tine
Și mă asigur că-și iau medicamentele, lucru de care cred că se bucură…
Doar de-ar putea vorbi.
E timpul pentru pastile, amice. Așa, bravo.
Și, după ce-am terminat treburile și soarele începe să apună,
aleg o carte pe care să le-o citesc.
Romane polițiste, mistere, anchete, toate favoritele mele.
„Știu când Rodney Hollingshead a fost ucis
și știu cine este adevăratul ucigaș.”
Îmi place să cred că țin pasul cu povestea,
dar știu în inima mea că, oricât de speciale ar fi, sunt tot…
doar niște oi.
Ne oprim aici. Haideți, valea de-aici!
Vă citesc mâine finalul.
De ce s-a oprit chiar acolo?
Urma să aflăm cine e ucigașul!
Ce tortură! E menajera, nu?
Evident că e menajera.
Ba nu, a fost grădinarul.
Mereu taie iarba, dar nu o mănâncă niciodată?
Da, cam suspect.
Ați înnebunit? Doctorul l-a ucis!
Nu, a fost mătușa ciudată.
Mătușa ciudată a fost acum trei povești, geniule.
Cum se face că suntem frați?
Iar încep.
Prea bine.
Oh, iar au început.
Greșiți cu toții.
Mi-am dat seama acum două capitole.
Menajera, nu?
Nu e menajera.
E nepotul, Bertie Hollingshead.
Dar, Lily, nu a demonstrat detectivul că probele împotriva lui Bertie
erau fabricate de adevăratul criminal?
Exact.
Nu v-ați prins?
Ca să scape de condamnare, și-a fabricat singur dovezile.
Bertie Hollingshead a fost adevăratul ucigaș.
De ce ai făcut asta?
George o să termine povestea mâine și o să vedeți.
Eu tot cred că e menajera.
„Bertie știa totul despre legea
care spune că nu poți fi acuzat de două ori pentru aceeași crimă.
Astfel, ca să evite condamnarea, și-a fabricat singur dovezile.
Bertie Hollingshead a fost adevăratul ucigaș.”
Pare că majoritatea oilor mele își petrec ziua fie mâncând,
fie gândindu-se la mâncare.
Dar am trei mieluți neastâmpărați, cu energie infinită.
Ființe mici, fericite și lipsite de griji, născute primăvara.
De fapt, aproape toți mieii sunt născuți primăvara.
Dar am și un miel care s-a născut iarna.
Oh, bună!
- Sunt Daisy. - Eu sunt Oliver.
- Eu Pickles. - Tu cum te numești?
Eu nu am nume.
Vrei să te joci cu noi?
Nu! Pleacă!
Nu vă jucați cu mielul născut iarna.
El nu aparține turmei.
Din motive pe care doar oile le pricep,
o turmă deseori respinge un miel născut iarna.
E în regulă.
Doar pentru că un miel născut iarna e diferit.
Bravo, așa. Bine.
Am o întrebare.
De ce e George mereu drăguț cu mielul ăla?
George nu e oaie.
Pe el nu l-a învățat nimeni despre mieii de iarnă.
Ah, o ultimă mențiune. Dacă-mi accepți invitația,
să știi că locuiesc lângă un oraș numit Denbrook.
Are propriile sale specimene.
De exemplu…
Neața, Caleb.
Caleb, și el cioban.
Bună dimineața, doamnelor.
Nu-mi place de el.
Ham, măcelarul.
Nu-mi place deloc de el.
Beth, hangița.
Nu mă place.
L-aș putea omorî!
Tim, polițistul.
Un idiot.
Și Reverendul Hillcoate, care se consideră păstor al oamenilor.
Avem o relație complicată.
Iar acum, lectura de astăzi: Pilda oii rătăcite.
George, ni te alături?
Toată lumea e binevenită în casa Domnului.
Chiar și măcelarii, nu?
Nu sunt aici să mă alătur vouă.
Am venit să închei o socoteală.
Bunul și bătrânul George.
Dar destul despre oameni.
Vreau să-mi întâlnești turma.
Abia așteaptă să te vadă.
La fel și eu.
Te rog să vii curând.
Cu dragoste, George.
Norișor?
Am o întrebare.
Păpădiile o să-mi facă genele frumoase ca ale tale?
Nu, nu te ajută deloc cu genele.
Dar fac minuni pentru lână.
Uită-te la Ochi-de-lână.
Nu mănâncă decât păpădii.
Ah, asta erau? Okay.
Hai să păstrăm câteva păpădii pentru Sebastian, e plecat de câteva zile.
Cui îi pasă? De când George l-a adus aici de nu-știu-unde,
tot hoinărește prin orașul ăla.
Lasă-l să moară de foame.
Dacă lui nu-i pasă de noi, nu înseamnă că nici nouă de el.
Sebastian e parte din turmă.
Oh, uite! E Caleb!
Cățeii!
Caleb, aici!
Oh, mereu ador cum miroase.
E de la puloverele de lână.
Sunt atât de frumos vopsite.
- Pot să intru? - Pleacă!
Intru.
E atât de nouă, de frumoasă și strălucitoare.
Te gândești la ce mă gândesc și eu?
- Vreau s-o împung! - O, ce tare vreau!
Reggie! Ronnie!
Am mai discutat despre asta. Nu împungem ceva decât…
Decât dacă avem un motiv întemeiat s-o facem.
Văd că știți.
E a treia vizită a lui Caleb pe luna asta.
E doar un singur lucru despre care pot vorbi.
Să unească turmele.
- Să unească turmele? - Oi noi!
- Câmpuri noi! - Căței!
Chiar mă gândesc la asta!
Ți-am dat o șansă și m-ai mințit, Caleb!
Nu te mai întoarce!
Ups, sună de parcă n-o să fie nicio unire.
Eram atât de bucuros.
Acum sunt trist și supărat.
Vreau să uit că s-a întâmplat asta.
Ai dreptate, e o mare dezamăgire.
Bun, sunteți gata?
Alegem să uităm cu totul de vizita lui Caleb până la trei.
Unu, doi…
Dar cum facem cu Mopple? El nu poate să uite.
De ce nu?
Săracul Mopple.
S-a născut cu afecțiunea asta.
Spre deosebire de noi restul, el nu poate alege să uite lucruri.
Ah, da.
Mopple, odată ce am uitat, te rog să nu ne amintești ce s-a întâmplat.
Sunteți siguri? Chiar nu a fost așa rău.
N-a fost rău, dar nici bine. De ce să ne batem capul?
Sunteți gata?
Unu.
Doi.
Trei.
Norișor?
Am o întrebare.
Păpădiile o să-mi facă genele frumoase ca ale tale?
Nu, nu te ajută deloc cu genele.
- Dar fac minuni pentru lână. - Dar fac minuni pentru lână.
Sunt bine.
O să fiu bine, promit.
E doar…
Nu știu.
Speram că lucrurile se vor schimba în curând.
Dar nu trebuie să-ți faci griji.
O să fiți bine.
Și eu o să fiu la fel de bine.
FESTIVALUL CULTURAL DENBROOK IULIE - SEPTEMBRIE
Salut!
Bună! Ceva interesant pentru mine?
Nu prea multe pentru o zi de luni. Doar facturi și reclame.
DL GEORGE HARDY
George… Cui trimite el scrisori?
N-ar trebui să spun nimic, dar…
Unei anume Rebecca Hampstead. Din America.
Oricine ar fi, își tot scriu de câteva luni deja.
Și…
Uite.
Miroase-o.
Hârtie cu miros de trandafiri.
Sunt scrisori de dragoste.
Îți vine să crezi?
Morocănosul George Hardy, un romantic de modă veche.
Cine ar fi crezut?
Demodatul de George.
Da.
- Ai grijă. - Și tu la fel.
Pa-pa!
- Salut! Bună! - Bună!
Tocmai ce am ajuns în oraș pentru Festivalul Cultural Denbrook.
O, minunat.
Aici e.
Vino cu mine.
Aici e… unde?
Bine ai venit la Festivalul Cultural Denbrook.
Artă originală de Beth Pennock
Glumiți.
Cum adică? E patrimoniul orașului nostru!
Ce e Întoarcerea la Oz?
E cel mai bun film făcut vreodată.
A fost filmat la doar 64 de km de aici.
Majoritatea lumii e de acord că e mai bun decât originalul.
Nu l-am văzut.
Cine nu a văzut Întoarcerea la Oz?
Bine, scuze. De ce ați face un panou imens pentru asta?
Ca să vină oamenii, nu e festival fără public.
Dar nu e deloc un festival.
Sunt doar niște mese.
Îmi spui tu cum să-mi conduc afacerea?
Nu.
Ai dreptate, îmi cer scuze.
Am pornit pe picior greșit.
Mă cheamă Elliot Matthews, sunt jurnalist la Gazette.
Jurnalist junior.
Bine, fie, lucrez la necrologuri.
Dar caut de multă vreme o poveste reală,
iar editorul meu mi-a dat asta:
Festivalul Cultural Denbrook.
- Și? Sună de vis. - Da, destul de tare.
Nici vorbă să fiu promovat dacă scriu despre asta.
Ce păcat.
Zece. Numerar.
Pentru ce?
- Taxa de intrare. - Taxa de intrare.
Zece.
Ia-i…
Ia-i pe toți.
Doar…
Un ciudat…
BUN-VENIT ÎN DENBROOK
Unde e George? Cum rămâne cu povestea de culcare?
Ar fi trebuit să iasă până acum.
Nu aveți de ce să vă temeți de sunetul ăla.
Sir Ritchfield?
Da, e timpul să aflați, micuți mielușei,
căci așa sunt rânduielile lumii.
Toți acei nori au fost cândva oi, asemenea vouă și mie.
Și, de îndată ce văd că pământul s-a uscat de tot,
se apucă să danseze.
Mari bubuituri se aud pe măsură ce scutură ploaia din cer,
pentru ca iarba și trifoiul să crească.
Toate oile devin nori?
Da, Pickles, toți devenim.
Într-o zi o să devin și eu un nor, la fel ca părinții mei.
Deși…
nu știu de ce, nu-mi mai amintesc cum a fost
când părinții mei s-au transformat în nori.
Mopple, tu-ți amintești totul.
Trebuie să fi fost o zi minunată, nu?
Ei bine, da. Bineînțeles.
Și-au luat rămas-bun și au plutit veseli spre cer,
devenind doi nori pufoși și frumoși,
care veghează asupra noastră
cu dragoste.
Pentru totdeauna.
Mulțumesc.
Și iată-l din nou!
Exact cum ar trebui să fie!
Da.
Totul e exact cum ar trebui să fie.
CARMANGERIA GILYARD
Partea bună e că ai ales cel mai potrivit moment să fii aici.
Acum are loc Festivalul Cultural Denbrook.
Ești un norocos!
Am mers în weekend cu sora mea și am mâncat ceva brânză locală.
A fost mai bună decât orice
ai putea găsi la magazinele alea sofisticate din oraș.
Sora mea mi-a spus că sunt…
Ai văzut aia?
Ce să văd?
BUN-VENIT ÎN DENBROOK
Iei, ești treaz!
Te-am rugat de mai multe ori să nu faci asta.
Am uitat!
Am uitat.
Normal că ați uitat.
Uitați-vă la asta!
- Așteptați-mă! - Stați, mai încet!
Când o să mă trezesc
O să fiu bărbatul care se trezește lângă…
Lily? Ce faci…
Cred că e un joc. Nu mișca.
Primul care mișcă pierde.
Nu se joacă.
Atunci, ce face?
Lily.
George…
e mort.
George e mort.
Ce? Cum adică mort?
Nu există așa ceva.
Există doar în cărți.
E adevărat?
Oamenii mor?
O să devină un nor?
Nu, doar oile fac asta.
- „Mort”? - „Mort”?
Există așa ceva?
Așa se pare.
Deci și oile pot muri?
Nu, Pickles, noi devenim nori, dar…
George nu are cum să fie mort.
Trebuie să-mi iau medicamentele. Am virusul Orf.
Ce e Orf?
Asta e Orf.
Ce scârbos!
Nu cred că înțelegeți ce vă spun.
George nu mai este.
Nu se mai întoarce.
Dar George era ciobanul nostru. Ce ne facem?
Lily, ești cea mai deșteaptă oaie din lume. Spune-ne ce să facem!
Un singur lucru putem face.
Trebuie să-l uităm pe George.
Ce? Dar, Lily, e vorba de George. Nu putem să…
Amintirea lui doare prea tare. Nu pot suporta.
Are dreptate, oile nu sunt făcute să simtă astfel de lucruri.
Trebuie să alegem să uităm.
Numărăm până la trei.
Stai puțin, nu…
Unu.
Nu, vă rog! E vorba de George!
Doi.
N-o să uitați nimic.
Sebastian.
Chiar credeți că v-aș lăsa să uitați de păstorul meu atât de ușor?
A fost și păstorul nostru.
Cu toții l-am iubit.
E prea dureros de îndurat.
Așa că o să-l uităm.
Ba nu, nu o să-l uitați.
O să vi-l amintiți, pentru că așa trebuie.
Pentru că așa e drept.
Drept cum?
Nu, nu drept… Adică dreptate.
Drept a ce?
Drep-ta-te. Dreptate.
Înseamnă că cei buni nu trebuie răniți de cei răi.
Cei slabi nu trebuie răniți de cei puternici.
Iar un prieten nu trebuie niciodată uitat.
George mi-a arătat odată ce înseamnă dreptatea.
Merită să i se întoarcă favorul.
E adevărat, George a fost mereu bun cu mine.
Cu voi toți.
De asta v-a crescut doar pentru lână.
Pentru ce altceva să crești oi?
Niciun alt motiv, doar lână, minunata lână.
Uh, uh, am eu o întrebare!
Care-i sensul vieții unui om dacă se poate sfârși oricând, într-o clipă?
De fapt, de ce există oamenii?
Și cine i-a creat? Și cine ne-a creat pe noi?
Și ce e în interiorul unui copac și unde dispare luna ziua?
Și de ce a fost George ucis?
„Ucis”? Cum adică „ucis”?
În poveștile de seară, oamenii morți sunt uciși.
Nu, nu, Zora.
Poveștile sunt o invenție. Asta e real.
Nu-i așa, Lily?
Da. N-avem niciun motiv să credem că George a fost…
Pălăria lui.
Am venit să-mi semneze niște hârtii și așa l-am găsit.
Ai vrea să spui câteva cuvinte?
Nu.
Caleb.
Ce face măcelarul aici?
Cinci.
Șase.
Vrea oile.
15.
16.
Lily, ce ai de gând?
Poate că nu e nimic…
dar mă tot gândesc la pălăria și pelerina lui George.
Ce pălărie și pelerină?
Exact. A ieșit afară pe furtună. De ce nu le purta?
Doar dacă…
Ridică-mă puțin.
Ce-ai spus?
Am spus că mi-aș dori să uit asta.
Vezi ceva?
Văd totul.
Scuză-mă.
Bună dimineața!
Scuze, ce mai cauți încă în oraș?
Probleme cu mașina. Cine e?
E George Hardy, păstor.
Ce s-a întâmplat?
Probabil infarct.
Mă tem că nu e știrea pe care o cauți.
Decât dacă e ceva ieșit din comun, nu?
Nu este, m-am uitat peste tot.
În jurul rulotei.
Sub rulotă.
Dar înăuntrul rulotei?
Merită o încercare.
Ah, poate că nu ar fi bine să…
Să ce?
Sunt amprente, nu?
Așa-i, prelevarea probelor.
Exact.
Păi, totul arată în ordine.
Stai puțin.
De ce s-ar ridica și ar ieși afară un bărbat care face infarct?
Probabil era deja afară când s-a întâmplat.
Ba nu, s-a întâmplat aici.
A dat peste scaunul ăsta.
Și nu era singur.
Haide, amice.
A fost un infarct.
Mi se pare că ignori cu bună știință
dovezile care sugerează opusul.
Ce vrei să spui? Că sunt speriat că ar fi o crimă?
Ești?
Te rog.
Mi-aș dori să existe o crimă în Denbrook. Mi-aș dori să existe una pe zi.
Nu m-ar face nimic mai fericit.
Uite, știu că ai nevoie de o poveste pentru marea ta carieră de jurnalist,
dar îmi pare rău…
George Hardy nu a fost ucis.
George Hardy a fost ucis.
A spus polițistul că a fost crimă?
Nu, polițistul a spus că a fost infarct. Dar se înșală.
Oh, deci, nu e chiar crimă.
E doar o speculație a unui animal de fermă.
Foarte bine.
George a fost vizitat de cineva cunoscut, pentru că i-a oferit de băut.
Apoi i s-a făcut rău.
Faptul că oaspetele nu a alertat pe nimeni sugerează că e responsabil,
iar lipsa rănilor vizibile sugerează că a folosit otravă.
Petele de iarbă de pe mână arată că a avut loc o încăierare.
Criminalul a fugit.
Otrava și-a făcut efectul și George a murit.
Eu nu fac speculații.
Polițistul e total inutil, exact ca în toate poveștile de seară.
Așa că altcineva trebuie să rezolve crima.
Cine?
George ne-a hrănit.
George a avut grijă de noi.
George ne-a iubit.
Îi datorăm totul.
Ce vrei să spui?
Păstorul nostru a fost omorât,
iar noi o să aflăm adevărul.
Ce e așa amuzant?
Oh, uau.
Pentru început…
sunteți oi!
La tine se referă.
Chiar credeți că aveți destulă minte să rezolvați o crimă?
Știți cum le spun oamenii idioților care nu pot gândi singuri?
Rațe!
Oi!
Și tu, „cea mai deșteaptă oaie din lume”,
pe unde ai fost, mai exact, „prin lume”?
Aici și acolo?
Te rog,
doar întoarce-te la fânul, păpădiile și siestele tale
și lasă cazurile de crimă în seama oamenilor.
Deci, ne apucăm de treabă?
Căutați indicii. Nu distrugeți probele.
Și nu mâncați scena crimei!
Hei, ce e asta?
Prieteni, cred că sunt într-un indiciu!
Oh, Doamne! Alooo!
Bine, haideți să uităm de indicii.
A văzut cineva ceva în noaptea crimei?
Eu am văzut.
Te-am văzut pe tine, Sebastian.
Sebastian a fost!
Ucigașule!
Așa e, eu am fost.
Am intrat pe o ușă pe care nu încap, m-am pus într-un scaun care nu mă ține
și mi-am omorât ciobanul fără niciun motiv,
strecurându-i cu grijă otravă în pahar,
folosindu-mă de astea.
- Are sens ce spune. - Ce se întâmplă?
A văzut cineva vreun om?
Am văzut fantoma lui George.
- Ba n-ai văzut-o. - Ba da.
Fantoma i s-a ridicat din corp.
Nu am văzut-o prea bine din cauză că era întuneric,
dar mirosea la fel ca George și…
Te rog, Miel de Iarnă, nu e momentul acum.
Clopote? Dar au sunat acum două zile.
Folosesc clopotele ca să anunțe adunări în oraș.
Are legătură cu George.
Desigur!
În poveștile de seară, mereu are loc o adunare ca să se anunțe crima.
Iar criminalul e mereu prezent.
Trebuie să fim acolo!
Crezi că ești destul de curajoasă să pleci de acasă?
Niciunul dintre voi nu a părăsit vreodată pajiștea asta.
Copitele voastre nu au atins decât iarbă.
Ce e așa greu să pleci de acasă?
Nu ne e frică.
- Mopple, ce e aia? - Cred că e o stradă.
- Dar din ce e făcută? - Sigur nu din iarbă.
Lily?
Da!
Vii?
Eu doar…
Ia-o înainte.
De ce strigi?
Sunt la câțiva pași de tine.
Dar pare atât de departe.
Trebuie doar să treceți strada.
Nu, nu pot.
E imposibil.
Nu e vina ta.
Suntem cine suntem.
Am putea să trecem împreună.
Pentru George?
Pentru George.
Împreună.
- Vreau înapoi. - Și eu. Continuă.
Am reușit! Am plecat de acasă!
Vezi? Oile pot face lucruri.
De fapt, putem face orice.
Aventura, strigați ura!
Mai avem doar 3 kilometri.
Nu-i problemă.
Și câți kilometri au fost aici?
O să recunosc, sunt impresionat.
N-o să dezlegați misterul, dar măcar vedeți puțin lumea.
Normal c-o să dezleg misterul.
O să aflu adevărul până diseară.
George ne-a citit zeci de povești de seară.
Urmăresc niște reguli foarte simple.
Mopple?
Unu!
Ucigașul revine mereu la locul crimei.
Doi!
Poliția crede mereu că a fost cineva aflat în trecere.
Mereu bat câmpii cu trecătorii.
Trei.
O persoană neașteptată apare și totul se schimbă.
Patru!
Victima e cel mai important indiciu.
Păi, atunci e simplu.
Doar că o să descoperiți că lumea reală e ceva mai complicată decât o carte.
Că tot vorbeam…
Bun-venit în Denbrook!
Ce e asta?
Asta e biserica, unde locuiește cineva numit „Dumnezeu”.
Cine e Dumnezeu?
E puțin complicat.
Dumnezeu e un păstor.
Ar putea fi păstorul nostru?
Nu, pentru că e și miel.
Ce?
Și mai e și invizibil.
Și e făcut din pâine.
Și osândește lucruri.
Osânză? Ca la porci?
Da.
Deci, Dumnezeu e un miel-porc invizibil, făcut din pâine?
Da. Și îl mănâncă duminica.
Săracul Dumnezeu.
Știu că trebuia să mă întorc,
dar s-ar putea să fi dat de prima mea crimă suspectă de orășel.
Trebuie să închid.
Haideți, n-o să ne vadă de aici.
Deja te-au văzut și nu le pasă.
Pentru a suta oară, ești o oaie.
Cetățeni din Denbrook!
Știu că umblă vorba că moartea lui George Hardy a fost suspectă.
Dar nu pot vorbi despre otrăvire până la ancheta…
Stai, George a fost omorât?
Fir-ar.
Scuză-mă, ce fel de otravă?
Ascultați.
George a fost otrăvit cu ceva numit taxină.
E în fructele arborelui de tisă.
Copacii ăștia cresc prin zonă?
Chiar acolo.
Deci unul dintre noi l-a ucis.
Nu, nu, nu, nu.
Vă rog, cu siguranță a fost un trecător.
Ce-i cu ele?
Agent Derry?
Agent Derry.
Da.
Ce? Da, eu sunt acela.
Lydia Harbottle? De la Harbottle&Bloom?
Am vorbit mai devreme. Sunt avocata răposatului George Hardy.
Corect. Și tu cine ești?
Sunt Rebecca Hampstead.
Sunt fiica lui George.
- Avea o fiică? - George avea o fiică?
O persoană neașteptată apare și totul se schimbă.
Acolo, jos pe pagină, e numărul de telefon.
Așa am știut să te sun.
Întotdeauna detectez lucruri.
Dar nu ești detectiv, nu?
Știu, dar…
L-ai găsit pe masă, la vedere, într-o rulotă minusculă.
E doar „observat”, nu crezi?
Păi…
Ai observat acest document a doua oară când ai intrat în rulota dlui Hardy?
Așa e.
A trebuit să mă întorc acolo și să cercetez bine locul.
Am pus bandă de delimitare. Mai lipicioasă decât credeam.
Nu-mi pasă nici mie, nici altcuiva.
L-ai citit? Măcar te-ai uitat la el?
Nu, nu era treaba mea.
Ba chiar era treaba ta.
O să citesc testamentul mai târziu, în cursul după-amiezii.
Următoarele persoane sunt menționate, așa că ai grijă să fie prezente.
Reverendul Hillcoate, Caleb Merrow…
Notează.
Reverendul Hillcoate, Caleb Merrow, Beth Pennock,
Ham Gilyard, tu și Rebecca Hampstead.
O să stau la Hanul Partridge.
Vom face citirea acolo, la ora cinci fix.
Cinci după-amiaza, 17:00.
Știi, ți-am zis că Rebecca locuiește în America, și totuși e aici, în Denbrook,
tocmai în ziua în care mi-ai spus că tatăl ei a murit.
Ceea ce înseamnă că era deja în țară în noaptea uciderii lui.
Dar nu te-ai prins de asta, nu?
Da.
Nu… Da. Normal că m-am prins.
Asta e prima ta crimă, nu?
Poftim?
Crezi că eu l-am omorât?
Oooh, oh…
Da, vrei să spui primul meu caz de crimă.
Acum totul depinde de tine, agent Derry.
Ne vedem la cinci.
Da, la cinci, domnișoară Harbottle.
Doamnă Harbottle.
Trebuie să ajungem la citirea testamentului.
Acesta e Hanul Partridge.
Uneori mănânc flori aici.
Deși nu știu cu ce ne ajută să venim aici.
În poveștile de seară e mereu un testament,
iar oamenii din testament sunt mereu suspecții.
Trebuie să le văd fețele.
De ce?
Pentru că oamenii mint des și îți dai seama privindu-i în ochi.
Exact.
Mopple, cât rezolvăm cu fereastra, du-te și caută una mai bună.
Mă ocup.
Începem?
Ce știi despre mama ta naturală?
În scrisori mi-a spus că a murit când m-a născut.
Și că era foarte tânăr, foarte speriat, foarte sărac…
și m-a dat spre adopție.
Chiar prin biserică.
Am și eu o întrebare.
Scuze, amice.
Mă bucur să te văd.
Tocmai am realizat,
singur-singurel,
că nu aveai cum să ajungi azi din America, nu?
Ceea ce înseamnă că erai deja în țară noaptea trecută,
când George a fost… omorât.
Nu te acuz sau ceva, dar am dreptate?
Cât de inteligent, domnule detectiv.
Nu, nu sunt detectiv.
Sunt doar un agent…
care detectează mereu.
Ei bine, eu… eu…
Eram în țară, dar n-am mai fost în Denbrook până azi.
Altă întrebare:
Ai cumva
un iubit?
Nu mă pot uita la asta.
Ce? E o întrebare standard,
pe care orice investigator ar pune-o în situația asta.
E amuzant că întrebi, tocmai ne-am despărțit.
Oh, nu.
Vezi ce văd și eu?
Fiica.
Fața ei e fericită…
Dar ochii ei sunt speriați.
La ce oră ai ajuns mai exact noaptea trecută?
Am ajuns pe la șapte seara și…
Îmi pare rău.
- E în regulă. - Trebuia să-l întâlnesc azi și…
Sunt atât de copleșită.
- Poftim, poftim. - Mulțumesc.
Mulțumesc.
E în regulă, mulțumesc mult.
Fereastră, fereastră, fereastră. Unde m-aș duce dacă eram fereastră?
Legume.
Bună! Doar un mic… morcov!
Nu!
Mi-a mai spus și că am un frate, un geamăn,
care a ajuns în Africa de Sud, cred?
Un geamăn sud-african pe care nu-l cunoști, asta-i o comoară.
Și tu cine ești?
Sunt Elliot Matthews. Documentez incidentul pentru…
Nu-mi pasă. Afară.
De fapt, ca jurnalist, am…
Absolut zero drepturi. Afară cu tine.
Bine.
Și fără tras cu urechea.
O să fiu în „Apartamentul Prezidențial”, bucurându-mă de facilitățile de lux.
Lily!
Lily, Sebastian!
Ajutor!
Domnule Van Vuuren, sunt Lydia Harbottle. Mă auziți?
Ja. Conexiunea e foarte bună, mulțumesc.
Dl Van Vuuren este fiul dlui Hardy
și locuiește în Africa de Sud, de aceea ni se alătură la telefon.
Bun, dl Hardy mi-a trimis o copie a testamentului acum vreo două luni.
Dar acesta nu e testamentul pe care vi-l citesc astăzi.
A scris un testament nou.
- Eu l-am găsit. - Șșșt!
Datat la trei zile înainte de moartea sa.
Desigur, mereu apare un alt testament.
„Acesta este ultimul testament al lui George Hardy.
V-am chemat pe voi șapte aici
pentru că am treburi neterminate cu fiecare din voi.
Unora din voi v-am greșit,
iar unii din voi mi-ați greșit mie.
Printre voi, chiar în această cameră,
există un Măscărici, un Păstor Rău,
un Miel de Primăvară, un Miel de Iarnă,
o Victimă
și Doi Ucigași.”
Doi Ucigași?
Cum să-mi spună Păstor Rău?
- Cum ar trebui să rezolv asta? - Măcar știm cine-i Măscăriciul.
Eu cresc oi franceze. Sunt cea mai bună rasă!
Și ce vrea să spună cu o altă victimă?
Deci, urmează unul dintre noi.
Unul dintre noi poate fi ucigașul!
De ce nu pui întrebări în loc să flirtezi?
Doi Ucigași?
Un Miel de Iarnă.
„Asta vă las vouă.”
Hei, hei!
„Asta vă las vouă.
Cunoașterea faptului că v-am văzut așa cum erați de fapt.
Iar pentru majoritatea dintre voi, asta e tot ce primiți.”
Cum adică asta e tot ce primim? De ce mai sunt aici, atunci?
Stai jos și taci, Ham.
N-o să fac asta.
Nu, asta scrie în continuare aici. „Stai jos și taci, Ham.”
Pare că George te cunoștea foarte bine.
Poartă-te cu puțină demnitate.
- Tacă-ți gura. - Tu tacă-ți gura.
„Fiului meu, Peter Van Vuuren,
îi las cele 300 de hectare date în arendă lui Caleb Merrow.”
Oh, câtă bunătate.
„Fiicei mele, Rebecca Hampstead,
cele 300 de hectare adiacente, pe care le numesc acasă,
inclusiv rulota, hambarul, conținutul lor și oile mele.”
În testamentul anterior, dl Hardy lăsase restul bunurilor sale
unei organizații caritabile, Societatea pentru Protecția Animalelor.
În noul testament, însă, acest paragraf sună așa:
„Las restul bunurilor moștenire fiicei mele, Rebecca Hampstead.”
Nu te entuziasma prea mult, omul nu deținea nimic.
De fapt, ar fi o mașină nefuncțională de împrăștiat îngrășăminte,
trei saci de îngrășământ deja comandați…
Ar putea fi folositoare.
Și un fond de piață monetară în valoare de aproximativ…
30 de milioane de dolari.
A spus 30 de milioane?
Deci, avem și motivul.
30 de milioane? Cum?
Acum doi ani, George Hardy a creat un leac
pentru o boală ovină numită Orf.
- Orf? - Orf.
Adică mâzga aia albastră la care tot amesteca era medicament?
A vândut brevetul unei mari corporații agricole pentru…
30 de milioane.
Pentru Orf.
- E cineva afară. - Tim.
Du-te să-i prinzi. Du-te!
Hei, hei! Hei!
Sunt bine, sunt bine.
Oh, s-a întors!
DOMNIȘOAREI REBECCA HAMPSTEAD
Scoate-l afară!
Afară!
Lily, am găsit fereastra.
Poftim, băiat bun.
Gata.
Oile astea o să tot plece de nebune dacă nu au cioban, bine?
Mai ales ăla mare.
George l-a luat de la un carnaval.
E aproape sălbatic.
Stai, Tim! Ai vrea să dai o declarație?
Nu, nu, nu comentez. Și adresează-te cu „agent”.
Dar indicii? Ai vreun indiciu?
Da, am o groază de indicii și am totul sub control.
Uite, eu am nevoie de o poveste, tu ai nevoie să faci o arestare.
Nu ar fi plăcut să primești și tu respect o dată?
Hei! Oamenii mă respectă.
Dacă ai rezolva asta, ai fi un erou.
Am putea lucra împreună.
Pot ajuta.
Noaptea trecută, când îmi era remorcată mașina,
am văzut o lanternă pe la 21:00 lângă pajiștea lui George.
Bine, bine.
Se potrivește.
Medicul legist a spus că George a murit între 20:00 și 23:00.
Ai făcut poze cadavrului, da? Chiar ar fi trebuit s-o fac eu.
Am făcut așa multe poze! Ți le trimit pe toate.
Ce spui…
Agentule Erou?
Și apoi a spus un Măscărici, o Victimă, Doi Ucigași…
Eu tot cred că e menajera!
Nu e nicio menajeră!
Aia era o poveste și, chiar și în poveste, nu era menajera. Gata cu menajerele!
Oile…
Caleb o să fie noul nostru cioban, nu, Lily?
Desigur, trebuie doar să așteptăm ca misterul să se rezolve.
Am o întrebare.
De ce nu ai rezolvat tu misterul încă, Lily?
În poveștile de seară le rezolvi imediat.
Știu, dar lumea reală e puțin mai complicată
decât o… carte.
O carte.
Ăsta ar putea fi răspunsul.
Trebuie doar să intru în rulota lui George și…
Uite.
E Rebecca?
Ce caută?
Cum te cheamă pe tine?
Ea e fiica lui George?
Miroase ca el, dar nu seamănă cu el.
Pun pariu că s-a născut iarna.
De asta n-a vrut-o George.
Desigur! Un miel de iarnă, asta explică totul.
Rebecca a făcut-o!
Criminala!
Nu știm asta!
- Știam eu! - Asta tot încercam să spun.
Imediat mi-am zis: „Rebecca, nu sună a bine.”
Am spus chiar de la început.
Sebastian?
Lily, spuneai ceva de rulota lui George?
Și de o carte?
Ultima carte citită de George era despre eliminarea suspecților.
Trebuie să găsesc acea carte și să i-o duc polițistului.
Dacă avem noroc, o s-o citească și o să afle ceva.
- Lasă-mă pe mine! Eu! Eu! - Nu, nu. Zora!
Vreau să fiu detectivul! Lasă-mă pe mine!
Bine atunci. Am doar nevoie să găsești cartea
pe care George începuse să ne-o citească,
cea cu un capitol despre mijloace, motiv și oportunitate.
Am o întrebare, ce e un capitol?
Nu contează, doar găsește cartea cu un tren pe copertă.
- Am o întrebare. Ce e un tren? - E o linie lungă și subțire de rulote.
Am o întrebare. Ce e…
Stai puțin, Ochi-de-lână, ce faci?
Îndepărtați-vă! Voi găsi cartea folosind simțul meu ascuțit al mirosului!
Oh, uite niște roșii. Le puteți lua voi.
Haide, Ochi-de-lână, toți contează pe tine.
Ba nu, nu contăm.
Era ultima carte atinsă de George, nu?
E cumva? Nu, e un morcov.
- Aoleu… - Cred că mă întorc mai târziu după aia.
Aha!
101 GLUME STUPIDE CU OI
Pe asta o căutai?
Nu!
Oh, atunci asta?
CRIMĂ ÎN INTERSECȚIE
Asta e! Ochi-de-lână, ai găsit-o!
Normal că am găsit-o.
Lily, tu ești presupun?
Sunt, până la urmă, o oaie-detectiv!
Fotografii pentru probe
De la: Elliot Matthews
Hei, Tim. Astea sunt pozele pe care le-am făcut.
STAȚIE DE POLIȚIE
CRIMĂ ÎN INTERSECȚIE
E frumos aici sus.
Dar puțin singuratic.
Oh, i-am dat cartea polițistului, să-l ajut să rezolve cazul.
Ce e un carnaval?
Nu contează, întoarce-te la turma ta.
Turma noastră.
E muzică.
Un carnaval înseamnă muzică.
Și curse.
Veneau copii în fiecare zi să mă mângâie și să mă hrănească.
Iubeam asta.
Până m-am făcut prea mare.
Și apoi, când venea noaptea,
oamenii de la carnaval veneau și mă duceau într-o arenă.
Și în acea arenă era un câine.
Și mă obligau să lupt.
Luptam până la sângerare.
Apoi, într-o noapte…
m-a găsit el.
I-a plătit…
și m-a luat de acolo.
Ăsta e un carnaval.
Dar cum ai ajuns într-un loc atât de groaznic?
De ce nu erai cu turma ta?
Mă gândeam că Lily, Marea Oaie-Detectiv, și-ar fi dat seama până acum.
Deci, erai un miel de iar…
Mai devreme sau mai târziu, un miel de iarnă vrea să plece.
Ia uite-l! Bun!
Sper că ți-e foame, Tim.
Ne e foame?
Alo?
De fiecare dată când se întâmplă ceva interesant în cazul ăsta,
hop și oile.
Ai luat-o razna.
Ai luat-o razna și n-ai făcut nimic, Tim!
Nu chiar nimic.
Cine l-a omorât pe George?
Cinci suspecți menționați în testament.
Oricine l-a ucis pe George avea nevoie de trei lucruri.
Mijloace, motiv și oportunitate.
A funcționat! A citit cartea!
Hai să le luăm pe rând!
Mijloc: Taxină de la copacul de tisă.
Avem tisă pe toată proprietatea bisericii.
Cu toții aveau mijlocul.
Motiv: De ce să-l omori pe George?
Rebecca are cel mai evident motiv.
Dar oricare dintre ceilalți ar putea avea un motiv. Ce ascund ei?
Oportunitate: Are cineva de aici vreun alibi?
Mijloace, motiv, oportunitate.
Îl găsim pe cel cu toate trei și prindem Otrăvitorul din Denbrook.
Tim, treaba asta e chiar foarte bună!
Da, pur și simplu…
mi-a venit ideea azi-noapte.
Bun. Să începem.
Ham.
Și ce personaj ești din testamentul lui George?
Probabil Ucigașul.
El era vegetarian.
Pot ierta asta la o femeie, dar la un bărbat?
Scârbos.
Beth.
Scrisoarea lui George către Rebecca. De ce era la tine?
Poate că serviciul poștal a făcut o greșeală pentru prima dată în istorie.
Și, în ziua de dinaintea morții lui George,
mi-ai spus că „l-ai putea omorî”.
Nu sunt ucigașul, sunt Victima. Și asta e tot ce vă spun.
Îmi știu drepturile!
Caleb.
În dimineața în care l-ai găsit pe George,
mi-ai spus că îi aduceai niște hârtii.
Da, îmi anulase contractul de închiriere.
Îi aduceam o propunere, să se răzgândească.
Dar s-a dus și aia.
Stai, George ți-a anulat contractul. De ce?
Ai auzit ce era în testament. Aparent, sunt un Păstor Rău.
Hillcoate.
George nu călcase niciodată în biserica ta.
Și apoi, dintr-odată, intră chiar în ziua în care moare
și face o donație mare.
De ce?
De ce sunt eu mereu la bază?
George a venit la mine acum ceva timp
și mi-a spus că biserica i-a dat copiii spre adopție.
Și că, imediat ce s-a pus pe picioare, a început să-i caute.
De la biserică nu voiau să-i spună unde sunt.
Aveau politici stricte.
Așa că a întrebat ce ar trebui să facă
pentru ca eu să fac rost de informație.
Dacă biserica afla asta, puteam fi caterisit.
- Îîîu. - Adică dat afară.
Dar banii aceia nu erau pentru mine.
Biserica asta are nevoie mare de reparații.
George a venit la mine din nevoie, iar eu am profitat de asta.
Nu Caleb e Păstorul Rău.
Eu sunt.
Și Rebecca.
Domnișoară Hampstead.
Te bucuri de Festivalul Cultural Denbrook?
Da, foarte mult.
Câteva întrebări ușoare.
Unde te aflai între orele 20 și 23 în noaptea crimei?
La hotelul din apropierea aeroportului.
Făcusem check-inul și mă uitam la televizor.
Nu puteam dormi de la diferența de fus orar.
La ce te uitai?
Un canal de știri non-stop.
- Canal de știri non-stop. - Canal de știri non-stop.
Bun, mi-am primit răspunsul. O zi frumoasă, domnișoară Hampstead.
Și vouă. Pa.
Sau ar trebui să vă spun domnișoară Crampfs?
Chastity Crampfs e numele tău real, nu?
Și te-ai putea gândi la un motiv
pentru care cineva ar vrea să-și schimbe numele din Chastity Crampfs?
Are sens, dar am făcut niște cercetări
și se pare că, la un moment dat, te asociai cu un infractor cunoscut.
Mai multe acuzații de falsificare.
Ai și împărțit un cont bancar cu el.
Okay, nu știu pe nimeni care să nu regrete o relație.
Și eu nici nu știam ce face și a fost acum trei ani.
Aha, deci nu-i o despărțire recentă.
- Deci nu era numele real. - Pare un tipar.
Observ un tipar aici.
Ia spune-mi.
Te-ai apropiat vreodată de tisa de pe proprietatea bisericii?
Nu, în niciun caz.
Dar de ferma lui George?
Ai fost vreodată acolo?
Niciodată.
Caleb era cu contractul…
Dar apoi Beth a spus…
De ce minte Rebecca?
Și ce e un vegetarian?
Cum se leagă toate astea?
Gândește, oaie proastă! Gândește!
Nu mai gândi așa mult, Lily. E clar că fiica a făcut-o.
- Normal că a fost Rebecca! - Așa e.
Nu, nu ea a făcut-o!
Voi n-o cunoașteți! E bună.
Mirosea exact ca George, iar George m-a iubit.
Te-a iubit? Nimeni nu iubește un miel de iarnă.
Mieii de iarnă țin cu alți miei de iarnă. Așa fac ăștia.
Stați.
Ce ai spus?
Am spus că George m-a iubit.
Nu, înainte de asta.
Ai spus că Rebecca miroase exact ca George.
A mai spus cineva asta.
Cineva care nu trebuia.
Cine?
Tu.
Ce? Eu? Cum adică eu?
Norișor a făcut-o!
Ucigașo!
Nu, dar are un secret.
Nu-i așa, Norișor?
Azi-noapte ai spus că Rebecca miroase exact ca George.
Dar era atât de departe, n-aveai cum să știi cum miroase.
Decât dacă Rebecca a mai fost aici.
Dar e așa de frumos!
Ce e așa de frumos?
Lucrul Fără Sfârșit.
Vedeți?
E așa de frumos și nu se mai sfârșește.
M-am uitat la el cu orele cum se-nvârte, și se-învârte, și se-nvârte…
Norișor! Norișor!
De unde ai asta?
Rebecca a fost aici în noaptea aia.
Noaptea în care George a fost omorât.
M-am trezit și mi-era foame și m-am dus pe pajiște, iar ea era acolo.
Și m-a văzut și a zis:
„Dar ce frumoasă ești tu.” Pentru că sunt. Adică, sunt cea mai frumoasă.
Și mi-a mângâiat lâna
și Lucrul a căzut, așa că am…
Am decis că…
că ar trebui să fie al meu.
Deci acum deținem lucruri.
Oile nu dețin lucruri!
Știu, dar…
Nu are sfârșit…
Și așa s-a rezolvat misterul.
Rebecca a făcut-o.
Ucigașa!
O bucată lucioasă de metal nu rezolvă nimic!
Ba normal c-o face. E dovada.
Dovada? Dovada că ce?
I-a spus polițistului că nu mai fusese aici,
dar a fost aici noaptea trecută și în noaptea uciderii lui George.
E o mincinoasă, e falsă și e un miel de iar…
Ce e?
Spune-o.
Ați urât-o de la început.
Toți ați urât-o!
Și de ce?
Pentru că s-a întâmplat să se nască iarna.
Cea mai rea crimă de pe pământ.
N-ai auzit?
Nimeni nu te vrea.
Nu meriți nimic!
Asta aude un miel de iarnă iar și iar, până când, într-o zi,
ajunge să creadă că e adevărat.
Sebastian…
Nu ea a făcut-o.
Dar cum poți ști?
Pentru că am privit-o în ochi.
Pentru că e evident.
Dar nu și pentru tine.
Nu.
Nu pentru o turmă de oi.
Suntem turma ta de oi.
Ți-am zis.
Eu nu am nicio turmă.
Niciodată n-am avut.
Lily.
Ce ar trebui să facem cu Lucrul Fără Sfârșit?
Desigur!
Șoferul!
Ce?
Hei!
Haide. Hei!
Hei!
Vino înapoi!
E chipiul meu!
Oprește-te! Termină!
Mersi. Mersi pentru asta.
Mulțumesc tuturor.
Cred că am găsit ceva de-al tău.
Se potrivește cu celelalte.
- Cred că mi-a căzut. Mulțume… - Am găsit-o pe pajiștea lui George.
Știi tu, unde nu ai mai fost niciodată?
Am mandat să-ți percheziționez camera.
Ce cauți?
Nu știu.
N-ai fost niciodată pe lângă copacii de tisă?
Știam eu.
Nu am făcut-o. N-aș face-o.
Tim, Tim, trebuie să mă crezi.
Agent Derry.
Agent Derry, îți jur.
Nu mi-am omorât tatăl.
Rebecca Hampstead, te afli sub arest pentru uciderea lui George Hardy.
Interviu cu suspectul,
Chastity Crampfs, știută și ca Rebecca Hampstead.
Domnișoară Crampfs, confirmi că renunți la dreptul de a avea un avocat prezent?
Da, nu-mi pasă. Sunt pregătită să spun tot.
Bun, atunci hai să începem.
Ai fost pe proprietatea lui George Hardy în noaptea uciderii lui?
Da.
Bine, deci toate zâmbetele alea frumoase și „ești inteligent, domnule detectiv”,
totul a fost doar teatru, nu?
De fapt, n-ai zis un lucru adevărat de când ai apărut.
Scrisorile, partea aia e adevărată.
Mi-a scris că mă căuta de peste 20 de ani
și începea să-și pună treburile-n ordine. Chiar mi-a trimis o copie a testamentului.
Cel în care primești 30 de milioane sau cel în care primești o groază de oi?
Nu, cel fără bani.
A spus că vrea să mă întâlnească.
Așa că…
Zbori până aici,
apoi mergi cu mașina la ferma lui, în noaptea crimei.
Și apoi ce s-a întâmplat?
Am vorbit.
Despre ce?
Oi.
Am vorbit despre oi.
Și numele lor.
A spus că fiecare oaie trebuie să aibă un nume.
Și că a ales un nume fiecăreia, uitându-se în ochii lor.
Și voia să fie ale mele într-o zi.
M-a ales pe mine.
Dar, uite, nu sunt proastă.
Eram singură cu el în noaptea în care a fost ucis.
Și noul testament și toți banii ăia, cu tot ce s-a întâmplat în trecutul meu?
Nu puteam decât să mint.
Trebuie să mă crezi.
„Am mințit, așa că ai încredere.”
Asta spui?
Dimineață vei fi dusă la tribunalul județean
și acuzată oficial de uciderea premeditată a lui George Hardy.
Deci, ea a fost.
Banii.
Ce n-ar face oamenii pentru ei.
Aparent, George Hardy a ales mielul greșit.
Apropo, Van Vuuren a acceptat să-și vândă oile și pământul lui Caleb Merrow,
așa că mâine la prânz pregătim actele pentru asta.
Bun.
Te-am judecat greșit, domnule agent. Chiar am făcut-o.
Pare că nu ești Măscăriciul, până la urmă. Bravo.
Lily?
Ce faci aici? Ești bine?
Da, mai mult decât bine. Sunt fericită.
Au arestat-o pe Rebecca, mâine Caleb o să devină ciobanul nostru.
Asta-i minunat.
Ea neagă totul, desigur, dar eu am dreptate, iar Sebastian nu.
- Rebecca a făcut-o, nu? - Normal că da.
- Mulțumesc. - Pentru că tu ai spus c-a făcut-o.
Ce?
Mereu îți dai seama de final înainte să se termine.
- Am încredere în tine. - Dar alea erau doar povești.
Asta e o persoană adevărată. Ce tot…
Lily, uite!
Pajiștea lui Caleb e chiar dincolo de gardul acela.
Hai să mergem acolo, să ne întâlnim noua turmă.
Dar n-am mai mers pe pajiștea lui Caleb înainte.
Ei bine, înainte nici nu treceam strada.
Haide.
Parcă suntem într-un nor. Crezi că suntem în locul greșit?
Nu cred.
Bună?
Bună! Mă numesc Lily.
- Și el e Mopple. - Suntem de pe partea cealaltă a pajiștii.
Caleb o să fie și ciobanul nostru.
Ce?
- Fugiți. - Ce? Dar nu…
Poate că de fapt nu trebuia să venim aici.
Ar trebui să plecăm.
Bine.
- Pe unde ne întoarcem? - Cred că pe acolo?
Uite! O lumină acolo.
Ăsta trebuie să fie hambarul lui Caleb. O să fim în siguranță aici.
Nu cred că ăsta e un hambar.
Poate mai bine am…
Stai.
Ce e asta?
Lily, nu. Trebuie să plecăm.
CARMANGERIA DENBROOK
De ce arată oaia aia așa? Ce le fac?
Caleb?
Le…
Bună, cățeluși.
Ce e cu ei?
Nu trebuia să fim aici.
Fugi!
- Mai repede, Lily! - Nu pot! N-o să reușesc!
Sebastian.
Nu!
Sebastian.
Ce bine că ai venit! Credeam c-o să…
Sebastian? Sebastian, ridică-te!
Lily.
- Nu pot. - De ce?
Nu înțeleg…
Lily. E pe moarte.
Ce? Nu, oile nu mor.
Ne transformăm în nori.
Transformă-te în nor, Sebastian. Transformă-te în nor.
Mi-aș dori să pot.
Nu trebuia să te întorci.
- De ce te-ai întors? - Trebuia s-o fac.
Sunteți turma mea.
Îl văd.
Îl văd pe George.
Nu.
E Caleb. Trebuie să plecăm.
Acum, Lily!
Treziți-vă! Treziți-vă cu toții!
- Trezirea! - Trezirea!
Urmați-mă!
Urmați-o!
Stop!
Nu vă opriți! Trebuie să plecăm, acum!
Să plecăm? Despre ce vorbești?
Sebastian e mort.
- Ai spus că devenim nori. - Am greșit.
Murim.
L-am văzut pe Sebastian murind.
Și dacă nu plecăm în noaptea asta, o să murim și noi toți.
Caleb transformă oile în mâncare și…
Încetează! Încetează să spui lucrurile astea groaznice!
Uit că s-a întâmplat asta. Chiar acum!
Nu, nu poți face asta!
De ce? De ce aș vrea să-mi amintesc ceva așa groaznic?
- Pentru că e adevărat! - Nu e adevărat dacă nu-mi amintesc!
- Unu. - Stai!
Doi.
- Ronnie, Reggie, vă rog. Fiți curajoși. - Trei!
Bună, Lily. Am o întrebare.
Ce facem aici?
Nu-mi place. Înapoi pe pajiște!
- Înapoi pe pajiște. - Nu! Vă rog, nu!
Sebastian avea dreptate cu privire la noi. Suntem doar niște oi proaste și speriate.
Asta n-a fost prima dată când am văzut o oaie murind, nu?
Nu.
De câte ori am uitat?
Nici nu pot să le număr.
Ai purtat asta cu tine de unul singur, în tot timpul ăsta?
Da. Îmi amintesc fiecare lucru rău.
Dar îmi amintesc și lucrurile bune.
Îmi aduc aminte chipul mamei mele.
Îmi amintesc prieteni vechi și cum mă iubeau.
Iar tu ți-l vei aminti pe Sebastian.
Doare. Doare să-ți amintești.
Știu.
Dar, dacă uiți, nu-i vei putea salva pe ceilalți. Sebastian va fi murit în van.
Caleb va veni mâine după tine,
iar tu-ți vei urma noul cioban exact ca celelalte „oi proaste și speriate”.
Și… vom muri cu toții.
Îmi pare rău, Lily. Chiar îmi pare.
Dar memoria noastră e cea care îi ține în viață pe cei dragi.
Îmi pare rău, Sebastian. Nu sunt la fel de puternică ca tine.
Unu. Doi.
Poate ești cea mai deșteaptă oaie, dar Mopple e cea mai înțeleaptă.
MISTERUL DE LA PODUL BROCKLEBANK
Cândva, am pierdut și eu pe cineva. Știu că doare.
Dar, în timp, nu rămân decât amintirile bune.
- Ești…? Chiar ești aici? - Desigur.
Pentru că nu m-ai uitat. Vezi cum funcționează?
Păi, da, dar nu mai contează. Caleb o să ne…
Caleb n-o să-i facă nimic turmei mele, pentru că tu o s-o salvezi.
- Dar cum? - Știi deja cum.
Dacă îți dai seama cine a făcut-o de fapt,
Rebecca o să primească turma și o să fiți în siguranță.
Dar dacă nu știu cine a făcut-o?
Sincer, v-am citit zeci de povești de genul ăsta.
Funcționează după reguli foarte simple.
Dar regulile n-au ajutat. Poliția știe că n-a fost un trecător.
Oricine s-ar fi putut întoarce la locul crimei. Rebecca e persoana neașteptată și…
Și?
Victima e cel mai important indiciu.
Petele de iarbă de pe mână.
Atât de frumos vopsite.
A ales mielul greșit.
Am văzut fantoma lui George.
Asta-i fata mea.
- Nu Rebecca a făcut-o! - Lily, mai încet!
- Știu cine a făcut-o și dac-o pot dovedi… - Ce anume?
Nu erau urme de iarbă.
- Cum ar trebui să… - Stai!
Decât dacă… da!
- Dar sunt prea mare, nu pot intra. - Eu pot intra în tot felul de locuri.
Și nu am uitat.
Bagă tot piciorul.
Și acum pe celălalt acolo.
Bun, e timpul.
Așa. Pe acolo.
Ce orășel ciudat!
Crezi c-o să funcționeze?
Nu știu, nu putem decât să așteptăm.
Ce ți-a spus George în dimineața dinaintea morții lui?
L-am văzut șoptindu-ți ceva la ureche.
A spus că un miel de iarnă e cel mai bun miel.
- Ronnie. - Da?
Ai vreodată senzația că, gen… ai uitat ceva?
Adică ceva ce Lily a încercat să ne spună noaptea trecută,
dar noi am ales să uităm, pentru că ne era, știi tu, frică?
Mă rog, nu ne era frică. Clar nu ne era.
Dar da. La asta mă refer. Ce-ar trebui să facem, frate?
N-am idee, dar nu putem să nu facem nimic, așa că trebuie să facem… ceva!
Ești un geniu.
Atunci, haide! Suntem miei?
Sau suntem berbeci?
- Cine a făcut asta? - Un miel s-a strecurat pe la fereastră.
- Și devine și mai rău.
Nu poate fi mai rău decât un miel la fereastră.
Sunt destul de sigură
că mielul primea ordine de la altă oaie.
Corect.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă…
Nimic.
Sunt oi.
Semnezi transferul și am plecat.
Bine.
Nu a funcționat.
Dă-i o clipă.
Agent Derry.
Formularul.
FORMULAR DE TRANSFER Detalii predare însoțitor
N-o face.
AGENT EXPEDITOR SEMNĂTURĂ
Oprește-te!
Nu ea a făcut-o. N-a făcut-o. Dar știu cine a făcut-o.
Știu cine l-a omorât pe George Hardy.
Doamnă Harbottle.
Nu!
Se pare că eu eram Măscăriciul, dar poate că nu mai sunt.
Din clipa-n care Rebecca Hampstead a ajuns în Denbrook, a fost primul suspect.
Avea cel mai puternic motiv. În plus, a mințit.
A fost la ferma lui George în noaptea morții.
E exact lucrul pe care se baza ucigașul.
Un ucigaș la care nici nu ne-am gândit, pentru că nici măcar nu era suspect.
Singura persoană menționată în testamentul lui George care avea un alibi.
Un alibi perfect. Un alibi de „nici măcar nu sunt în țară”.
- Nu vrei să spui…? - Ba da.
Peter Van Vuuren.
- Din Africa de Sud. - Din Africa de Sud.
Rebecca, mi-ai zis că George ți-a trimis o copie a testamentului.
Pun pariu că i-a trimis una și fratelui tău,
care a făcut niște săpături și a aflat care era valoarea lui George
și a decis că o să ia cele 30 de milioane, chiar de trebuia să omoare pentru ele.
- Dar avea o mare problemă. - Motivul!
Eu voiam să spun asta.
Ei bine, ai făcut să pară că eu sunt ucigașul.
Motivul!
Dacă victima unei crime îți lasă o avere în testament, devii primul suspect.
Dar, dacă o lasă surorii tale, iar ea e acuzată de crimă…
Banii merg automat la…
- Cea mai apropiată rudă! - Cea mai apropiată rudă!
Te potolești, te rog? Am și eu un moment aici.
- Îmi pare atât de rău. - Cea mai apropiată rudă!
Singura întrebare rămasă e…
unde se ascunde?
Pe cine caut? Cineva care se ascunde la vedere.
Cineva care și-a schimbat numele.
De exemplu, Chastity Crampfs a devenit Rebecca Hampstead.
Iar Peter Van Vuuren…
Iar Peter Van Vuuren
a devenit Elliot Matthews.
Nu!
Fantoma lui George.
Eu nu fac speculații.
Tim, te faci de râs.
Nu locuiesc în Africa de Sud, locuiesc în țară și lucrez la un ziar…
Știu.
Presupun că trăiești deja de ceva timp în țara asta ca „Elliot Matthews”.
Prefăcându-te că ai accent.
George ți-a spus că Rebecca venea să-l viziteze, nu?
Ocazia perfectă să-i înscenezi totul.
Aveai nevoie doar de un motiv să vii în Denbrook.
Cum ar fi un festival cultural. Planul tău era simplu.
În primul rând…
Trebuia să faci mare tam-tam cu plecatul din Denbrook.
Apoi, probleme foarte convenabile cu mașina te-au adus înapoi.
Mai târziu în acea seară, după ce Rebecca a plecat,
ai făcut ce ai venit să faci.
Hai.
Noroc!
Ți-ai otrăvit tatăl…
și ai plantat noul testament.
Dar tatăl tău a fost mai puternic decât te așteptai.
A avut loc o luptă.
Dar ai câștigat în cele din urmă.
Și mai rămânea doar să te asiguri că vina cade pe sora ta.
Ai fost isteț.
Când dna Harbottle a citit testamentul, știai c-o să te dea afară.
Domnule Van Vuuren, sunt Lydia Harbottle. Mă auziți?
Ja. Conexiunea e foarte bună, mulțumesc.
Cât despre fructele de tisă, a fost un fleac să le pui în camera Rebeccăi.
Han de oraș mic.
Lacăte ușor de deschis.
A fost aproape perfect, Elliot.
Dar ceea ce nu știai și eu n-am înțeles până acum
e faptul că ai lăsat un indiciu în urmă.
Mâinile lui George.
Una era albastră, una verde.
Albastrul avea sens. De la chestia care l-a îmbogățit.
Dar verde? De ce verde?
Iar apoi, niște prieteni…
niște prieteni care sunt foarte buni detectivi…
mi-au dat de gândit.
Albastru și galben.
Albastru și galben amestecate dau verde.
Ca pata verde văzută pe mâna lui George.
Ca pata verde văzută pe fața albastră de pernă de la pensiune,
cea pe care ai dormit în noaptea în care l-ai ucis pe George!
Ambele mâini ale lui George erau pătate în acea noapte de la medicament.
Dar apoi a apucat pe cineva de păr.
Cineva care a folosit vopseaua aia rapidă și ieftină pentru păr blond,
care iese puțin la ploaie,
făcându-i mâna lui George verde.
Cineva care s-a vopsit în grabă blond înainte să vină în Denbrook,
pentru că nu voia să gândească nimeni, nici măcar pentru o secundă,
că semăna prea mult cu sora sau tatăl său.
- Nu-i așa, Peter? - Da!
Nu! Nu, e o nebunie și imposibil de dovedit.
Atunci n-o să te superi dacă iau asta.
Deloc.
Trebuie să recunosc, nu sunt blond natural.
Dar trebuie să recunosc și că-mi albesc dinții și-mi epilez pieptul, presupun.
Pun pariu că e vegetarian.
Deci, dacă ai tupeul să mă acuzi de crimă pentru că sunt vopsit,
nu o să mă trimiți în instanță.
O să te trimit eu.
Înțelegi greșit.
Nu vreau vopseaua din părul tău.
Eu vreau ADN-ul.
Dacă ești fiul lui George Hardy, atunci ești Peter Van Vuuren
și ești adevăratul ucigaș.
Te-am prins.
Bravo, Tim.
Hei!
- Lily! - Ronnie! Reggie! Ați venit!
Da!
De ce?
Stai!
Pentru că avem un motiv întemeiat pentru a împunge.
- Mulțumesc. - În sfârșit!
Da!
Dreptate?
Nu, doar noi doi.
Da!
Avea milioane! Ai auzit? Milioane!
Sunt fiul lui.
Milioanele alea trebuiau să fie ale mele.
Știu că e americancă, dar știam că nu ea era.
Asta nu-i adevărat.
Uite.
În numele Secției de Poliție Denbrook, cele mai sincere scuze.
- Asta include și alți angajați? - Nu.
Vreau să-mi cer scuze.
Mersi.
Uite.
Mielul de la fereastră?
Mielul de la fereastră.
Crezi c-o să mai stai pe aici o vreme?
Știi, abia am ieșit din închisoare, cred c-o să am nevoie de puțin timp.
- Sper c-o să rămâi. - Poate.
Rebecca.
Rebecca, voiam să-ți spun cât de rău îmi pare.
Din partea casei.
Mulțumesc.
Stai.
Îmi pare rău.
Am văzut asta.
Era în geanta poștăriței și… nu știam că ești fiica lui.
Și eu i-am cumpărat hârtia aceea cu miros de trandafiri și…
- Îți poți imagina și tu. - Erai îndrăgostită de el?
Păi…
Și el era îndrăgostit de…?
A încercat. Dar George a iubit-o pe mama ta.
Și nu era loc în inima lui pentru altcineva.
Uneori mă întrebam cum arăta ea. Acum nu mai trebuie s-o fac.
Îmi doresc să-l fi întrebat mai multe despre ea.
Nu-i știu nici numele.
Lily.
Numele ei era Lily.
Desigur că testamentul falsificat nu e valid.
Dar tot o să primești oile și tot pământul lui.
- Domnișoară Hampstead. - Deci asta e bine.
Îmi cer scuze de deranj.
Vezi tu, eu și Ham încercăm să pornim o nouă afacere.
Avem o bancă bună care ne susține.
Și vrem să cumpărăm de la tine oile și pământul tatălui tău.
- Doi Ucigași. - Poftim?
Tata a aflat că masacrați oi pe pământul lui.
- Voi sunteți cei Doi Ucigași. - De fapt, cei doi afaceriști.
Care oferă un preț bun.
Le știți măcar numele?
Mie mi-a spus numele lor. O avem pe Lily.
Și Mopple.
Și cea mare și umflată e Norișor. A spus că e o divă.
Și cel cu lână în ochi e Ochi-de-lână,
lucru care mi s-a părut foarte evident, dar el a zis că n-a primit plângeri.
- Da, uitați, domnișoară Hampstead… - Hardy.
Rebecca Hardy. Îmi schimb numele.
Nu mă ocup cu schimbări de nume.
Îmi pare rău, domnișoară Hardy, mult succes.
Pa.
Stai. Dar dacă aș vrea și mai multe oi?
Pot găsi și eu o bancă bună?
Lily, cum ai reușit să-l rezolvi?
Normal că l-a rezolvat!
E cea mai deșteaptă oaie din lume.
Ei bine, credeam că sunt, dar nu sunt.
Am făcut greșeli.
Trebuia să ascult când mielul de iarnă a spus că a văzut fantoma lui George, dar…
Haideți, hai!
Cum te cheamă? Ai frați?
De cât timp ești aici? Am o mie de întrebări.
Scuză-mă.
Unde ți-e fața?
Ai Orf!
Și eu am Orf!
Lily.
GHIDUL LUI HARDY PENTRU CREȘTEREA OILOR
„Capitolul unu.
E o convingere răspândită că, dintre toate animalele de fermă,
oile sunt cele mai proaste.
Dar asta nu este adevărat.
Oile nu sunt doar inteligente, sunt și inspiratoare.
Un cântec de leagăn vechi de secole spune:
Micuța Bo Peep și-a pierdut oile Și nu știe unde să le găsească
Dar lasă-le în pace, Iar ele se-ntorc singure
Dând din codiță-n urma lor.”
E frumos aici sus.
Dar puțin singuratic.
George.
Ăsta-i numele tău.
Toate oile trebuie să aibă nume.
George.
„Un grup de oi dulci, pufoase, adorabile, toate albe.
Se crede adesea că toate oile sunt la fel.
Dar o singură turmă de oi va cuprinde animale
cu multe caracteristici și personalități diferite.
Vor fi acolo oi blânde, oi prietenoase și oi distante.
Oi deștepte și oi prostuțe. Oi timide și oi pline de ele.”
- Cum te numești? - George!
Bună, George!
„Aceste animale blânde și-au găsit un loc în fiecare cultură omenească,
reprezentate frecvent atât prin limbă, cât și imagini,
ca simboluri ale iubirii, inocenței și păcii.
Pentru că, la fel ca oamenii, prețuiesc cel mai mult apartenența.
Își dau voie să ne aparțină.
Și așa aflăm…
că și noi le aparținem.”
Turma vede urma
Eu tot cred că e menajera.
Traducere și adaptare: Antonia Ivanciu