Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Hej, Jamie. Alt vel?
For helvede da.
Jeg må have en drink.
Jeg er nysgerrig.
Hvis folk skulle beskrive "James Vardy" med ét ord, hvilket ord ville det så være?
Wow.
Ét ord.
Ét ord?
Det er svært.
Fart.
Aggressivitet.
Mål.
Loyal.
-Ven. -Ja, god ven.
Legende.
Utrolig.
Ét ord?
Sikkert "nar".
Det er Vardy!
Fantastisk mål af Vardy.
Folk ser ham som en drillepind.
Han provokerer modstandernes fans.
Men han er meget mere end det.
Han er en sand underdog-historie.
Drengen, der kom fra non-leaguefodbold, er det ultimative fodboldeventyr.
Springet til Premier League er som at bestige Everest uden ilt.
Så blev det virkeligt.
Der var mange advarselslamper.
Synderegister, druk, fester, slåskampe.
Hans personlighed har en selvdestruktionsknap.
Jamie Vardy har fået en bøde.
Pis. Hvad har jeg gjort?
Du ødelægger alt det, som du har arbejdet så hårdt for.
-Hej. -Og så ændrede alt sig.
Alt.
Vardy-volley. Sådan!
Der foregik noget særligt. Vi kunne opnå det umulige.
Vi kan vinde ligaen.
Alt kan ske i fodbold.
Jamie Vardy skriver historie.
Fra nonleague-prins til Premier League-konge.
Det er Jamie Vardy!
Hvor startede det hele for dig, Jamie?
Må jeg få en øl først?
-Helt sikkert. Hvor er de? -I skabet bag dig. Det lille.
Det burde være en Modelo nederst.
Det er her, det bliver underligt.
Og…
Giver du mig også min store træpik i skuffen, som damen læner sig op ad.
Ja. Den er her.
Sådan.
Tak.
Jeg er klar.
Hvor begynder din historie?
-I fodbold eller i livet? -I livet.
De hænger helt sikkert sammen.
Det begyndte i Sheffield, lige uden for Hillsborough.
Jeg var nok 19-20 år gammel og boede hjemme.
Godt familieliv. Jeg arbejdede på fabrikken.
Vi lavede krykker og rollatorer til folk, der ikke kunne gå.
Det var hårdt arbejde, lange arbejdsdage. Det var radbrækkende for min ryg.
Det var ikke min drøm som barn, men det var den retning, mit liv tog.
Den vej, jeg var på.
Hvad ville du være, da du var lille?
Jeg drømte om at spille for Sheffield Wednesday.
Jeg gik til Sheffield Wednesdays kampe hver uge for at se David Hirst.
Hirst. Fantastisk mål.
Han var angriber.
Spiller en ét-to med Waddle. Hirst er igennem og scorer.
Når han scorede, sprang alle fansene op og fejrede det.
Jeg huskede den følelse og ville kopiere, hvad han gjorde.
Jeg ville være angriber.
Som ti-årig blev jeg tilbudt en kontrakt med Wednesdays ungdomsakademi.
Det er næste skridt på vejen til at blive professionel fodboldspiller.
Det er hårdt arbejde, opofrelse og dedikation.
Men at komme ind på akademiet var altafgørende.
I skolen spillede vi fodbold i hvert frikvarter. Selv i spisepausen.
Der var træning tre gange om ugen. Jeg ville det virkelig.
Jeg nåede helt op til under-16.
Jeg var lille af min alder. Jeg var ikke skudt i vejret.
Men eftersom jeg var nået så langt,
tænkte jeg, at så kunne jeg fortsætte, når jeg blev ældre.
Men de sagde nej.
"Du er ikke stor nok til at blive professionel.
Du har drømt om det, men du er ikke god nok."
Det var svært at acceptere.
Derefter skænkede jeg ikke professionel fodbold en tanke.
Hvis man ikke spiller i Premier League som 20-årig,
så kommer man nok ikke til det.
Jeg spillede stadig på deltid for et hold i Stocksbridge.
-I ottende række, ikke? -Ottende række. Det er så vildt.
Der er langt til toppen. Det ville ikke ske.
Stocksbridge er en non-league-klub fra South Yorkshire.
Det hedder non-league, fordi den ikke er professionel.
Vandet er slukket eller koldt, og lyset er dæmpet.
Banerne er tunge.
Der kom kun 100 til 200 fans, men de var venner, der ville se fodbold
og more sig lidt.
Jeg skrev kontrakt på omkring 120 pund om ugen.
Den første gang han trænede, løb vi i 12 minutter.
Jeg ved ikke, hvor mange gange han passerede mig.
Han var lynhurtig.
Han overhalede mig og sagde: "Fortsæt, Brett. Du gør det godt."
Han søger mod venstre. Han får den med ind i feltet.
Sikke et godt mål.
Han havde den med fra sin egen halvdel.
Jamie havde det hele. Tempo, kraft, evner, vedholdenhed, tapperhed.
Han kompenserede for det, han manglede rent fysisk,
med sin aggression.
Jeg var blandt de mindste.
Mod fuldvoksne fyre tror man, de vil give én røvfuld.
Man skal rejse sig igen og lade dem vide, at intet kan ryste en,
at man også kan give igen.
Han var en talisman for os hver uge.
Vi sagde: "Du har noget. Du slår igennem."
Han var bare så blasé. "Ja, okay. Tak for det, Brett.
Vi tager en øl."
Jeg tror ikke, han forstod, han havde et særligt talent,
der skulle overvejes og udvikles.
Jeg havde aldrig tænkt, at jeg kunne drive fodbold til noget.
I en normal uge arbejdede jeg fra kl. 08 til 17
og tog direkte til træning.
Hjem, i seng, klar til at arbejde igen.
Jeg gik typisk ud at drikke med mine venner lørdag og søndag.
Efter kamp om lørdagen gik jeg på pub med The Inbetweeners.
Alle havde de samme interesser.
Vi kunne lide at drikke. Vi kunne lide fodbold.
-Og onsdage. -Vi kunne lide onsdage.
-Vi havde fælles interesser. -Og piger?
Vi kunne godt lide piger.
-Hvorfor hedder I The Inbetweeners? -Fra programmet The Inbetweeners.
Åh, ven. Ny ven.
Ven.
Se på os. Vi er nogle særlinge.
Hvor kom navnet Sick Note fra?
Hvem fanden har du talt med? Ja. Sick Note.
Jeg var god til at holde fri om mandagen.
Virkelig god.
På det tidspunkt var der ingen stabilitet i mit liv.
Det førte til mange problemer.
En aften var jeg ude med en ven.
En fyr gjorde grin med ham, fordi han gik med høreapparat.
Så vi kom i karambolage med ham,
og før vi vidste af det, sad vi i en politibil.
Blev sigtet for vold.
Dommeren gav mig seks måneder med en fodlænke.
Jeg skulle være hjemme fra kl. 18 til kl. 06 næste morgen.
Han kunne ikke spille sent.
Han blev udskiftet, så han kunne komme hjem i tide.
Det forhindrede spejdere i at komme og se ham
for at få ham op på næste niveau.
Jeg konfronterede ham og sagde,
at han måtte blive voksen og indse, hvilket talent han havde.
Fodbold handlede stadig om at have det sjovt.
Jeg troede ikke, det ville føre til noget.
Jeg havde selv rodet mig ud i det lort.
Jeg har svigtet folk. Svigtet mine holdkammerater.
Det er ikke en rar følelse.
Jeg besluttede mig for ikke at være en nar, så det ikke skete igen.
Uden fodbold havde jeg nok
rodet mig ud i flere problemer, som fører til et sted, man ikke vil være.
Fængsel.
Vi nåede slutspillet i vores første sæson.
I den anden sæson var vi uovervindelige.
Vi vandt Sheffield Senior Cup
og rykkede op. Jamie havde en stor del af æren for det.
Jeg havde nået et punkt, hvor jeg nød det, men jeg havde brug for noget nyt.
TRANSFERANMODNING
Det var der, jeg skrev kontrakt med Halifax.
Det var surt at miste ham.
Men det var det rette tidspunkt for ham at gribe chancen.
De var en større klub.
Stadionet var… Det var et stadion.
Det var en forbedring.
Jeg tænkte aldrig, at jeg ville spille i de højere rækker.
Den normale vej til Premier League er gennem et akademi.
At tage springet fra non-league til toppen af pyramiden
er som at bestige et enormt bjerg.
Everest uden ilt.
Men vi vidste, han kunne.
Jeg havde fået at vide to år tidligere, at fodbold ikke var noget for mig.
Det var mere af det samme, bare hygge mig.
-Hvor tilfreds er du? -Meget tilfreds.
Vi fik at vide, de scorer mange mål.
Men vi holdt målet tomt og scorede seks.
-Meget imponerende. -Har du…
Jeg boede stadig hjemme i Sheffield hos mine forældre.
Jeg arbejdede fuld tid på fabrikken.
Hoppede ind i bilen, en time til Halifax. Trænede og kørte hjem.
Gjorde klar til endnu en vagt.
Det var hårdt, men jeg kunne dyrke en sport, jeg elskede
og score mål.
Jeg hørte om Jamie fra en spiller.
Han spillede for Halifax Town.
"Vi har lige skrevet under med en spiller, der hedder Jamie Vardy.
Han er kugleskør, men vi vinder ligaen på grund af ham."
Jeg tænker: "Halifax, hvilken division er de i?"
Jeg kigger ned i ligaerne, og de er i syvende række.
Der kan ikke være særlig gode spillere i engelsk fodbolds syvende række.
Fodbold var mit liv. Jeg ville være fodboldagent.
Jeg kæmpede for at få et møde med en spiller, endsige signere en.
Jeg tænkte, jeg ville køre af sted i bilen og møde skrupskøre Jamie Vardy.
Kom så, Jamie.
Han havde et elektrificerende tempo, og man kunne se magien.
Når han spillede bolden bagom, var der fri bane.
Når der var det, scorede han.
Sikke et mål! Af Jamie Vardy! Hvem ellers?
Jeg tænkte: "Har andre set det her?"
Jeg var ikke i tvivl om, at han havde potentiale.
Problemet var at få fat i ham.
Han tog aldrig telefonen.
"Hvordan kan jeg ikke få fat i en spiller, der spiller i syvende række?"
Han var nok på pubben.
Ja.
Jeg fik fat i ham, og vi aftalte at mødes.
Jeg var lige stået op, da det ringede på døren.
Jeg bankede på døren i mit jakkesæt, for jeg ville gøre et godt indtryk.
Han åbnede døren i et par shorts.
Jeg åbnede døren i mit undertøj.
Denne kronragede skinhead ser på mig. "Hvad vil du?"
"Det er John. Jeg er kommet for at se dig."
"Åh ja. Kom ind."
Jeg sagde til ham, at jeg mente, han var utrolig talentfuld,
og hvis han kunne fokusere på fodbold, så kunne han spille for England.
Jeg hører hans mor grine i køkkenet.
Det er den ultimative drøm. Det var for langt ude.
Han sagde, han ville være min agent. Jeg sagde "ja" for at slippe af med ham.
Så jeg endte med John Morris. Vi har været sammen siden.
-Jamie, spiller du her næste år? -Nej, jeg skal spille for Ibiza Town.
Vi skal til Ibiza. Jeg kommer aldrig tilbage.
Vi rykkede op, vandt ligaen.
Jeg talte med John og sagde: "Jeg siger mit job op.
Jeg vil satse på fodbold i et år. Går det ikke, så går det ikke."
Han skulle med i ligaen.
Jeg måtte jage folk.
Jeg kimede folk ned, sendte dem tekstbeskeder.
Ingen ville have ham.
Man skulle overbevise folk om at se ud over problemerne.
Han var ikke ung, han var 24. Det er gammelt i fodbold.
Synderegister, druk, fester, slåskampe.
Så fik jeg et opkald ud af det blå fra et hold.
John sagde: "Ved du, hvor Fleetwood er?"
"Nej."
"Slå det op. Det er der, du skal hen."
Fleetwood spillede i femte række.
Men alt højere end det var ikke engang noget, jeg overvejede.
Jeg har altid ment, jeg er en god spiller. Jeg har aldrig villet lade mig rive med.
Det er Jamie Vardy.
Vardy går hele vejen. Den går ind!
Fleetwood gør det!
Fleetwood Town-sæsonen var, hvor magien skete.
For første gang i deres historie.
Direkte til Fleetwood-truslen. Vardy scorer!
Han er glad. Elsker livet. Det var, som om vi snød med ham på holdet.
Jamie Vardy!
Jeg scorede 31 mål i 34 kampe.
Jamie Vardy scorede ni mål i sine sidste ni kampe.
Der har været spejdere her de seneste uger.
Første halvdel af sæsonen spillede han godt.
Modsat tidligere ringede folk nu til mig.
Han fortsatte. De vandt ligaen. Endnu en medalje til ham.
Han blev årets spiller. Han var nøglespilleren.
En dag blev jeg ringet op af Fleetwoods formand.
"Jeg er blevet enig om en pris med tre Championship-klubber."
Den næstbedste række i engelsk fodbold.
Det sker. Det nærmer sig.
Måske har jeg ret.
En af de klubber var Leicester City, hvis manager var Nigel Pearson,
som Jamie ikke vil indrømme er hans store helt.
Nigel var anfører for Sheffield Wednesday.
Det var spændende.
Jeg havde set ham spille. Det var en kæmpe ting for mig.
Hans historie var interessant. Det var interessant at møde ham.
Han var meget stille og meget…
Han var meget stille, da han kom ind, men han havde et glimt i øjet.
Jeg fik et par drinks aftenen før. Jeg havde lidt tømmermænd.
Nigel sagde: "Skriver du kontrakt med os?"
Der var kun ét sted, jeg ville hen.
Det lykkedes.
Det var en kontrakt på 8.000 pund om ugen. Flere, end han havde tjent i sit liv.
Jeg var så glad.
Jeg var kommet fra syvende række til anden række.
Jamies reaktion var ikke: "Jeg kan ikke tro det, John. Vi er der.
Vi skal spille i Championship." Ingen kram eller highfives. Bare: "Okay."
Da Leicester afgav deres bud,
begyndte jeg at tro på, at jeg måske var god til fodbold.
Men jeg var 25 og kun lige blevet professionel.
Det var ukendt farvand, for springet var enormt.
Det bliver et stort skridt, men jeg tror på det.
Manageren har også holdt øje med mig.
Han tror på mig. Jeg håber at leve op til det.
Han var ikke et stereotypt akademiprodukt.
Han havde kant.
Man kunne se det i hans øjne, hans manerer, hvordan han gebærdede sig.
Han griber fordbold an på en anden måde end nogen anden, jeg har arbejdet med.
Angribere tackler ikke. Jamie tackler.
Det blev bekendtgjort tre dage senere.
Jeg var på pubben med The Inbetweeners.
Vi sad her. Der var et fjernsyn dengang.
-Vi sidder rundt om bordet. -Det kom i nyhederne.
Han slår alle rekorder,
men prisen på en million pund slår ikke Vardy ud af kurs.
Det er en ære. Jeg må have gjort det godt i denne sæson.
Hvis de er villige til at betale, må jeg bevise, jeg er pengene værd.
Nyhedskanalerne gik grassat.
"JEG KAN SCORE MÅL"
Ingen non-leaguespiller var blevet solgt for en million pund.
Det var i det øjeblik, at det blev virkeligt.
Hvad vidste du om Leicester City på det tidspunkt?
Som klub, ikke ret meget.
Der er meget stolthed i Leicester.
Men på det tidspunkt havde de intet vundet.
Ingen FA Cup, ingen Premier League-titel. De havde aldrig været engelske mestre.
Det er en middelmådig klub fra Midlands.
De nåede bunden i 2008, da de rykkede ned i League One,
den tredje række i engelsk fodbold, for første gang.
Bortset fra dødsfald i familien er det den sværeste følelse, jeg har haft.
Det har taget flere år at rejse sig igen.
De er tilbage i Championship igen.
De kæmpede sig tilbage til Championship. Der var nyt håb.
De er det ultimative underdog-hold.
Bortset fra indbyggerne i Leicester afskriver alle dem.
Vi blev aldrig talt om som titelkandidater.
Mange af vores spillere var nogle, andre klubber ikke ville have.
Deres kontrakter var udløbet.
De var frie agenter, som ingen ville have.
Men de kunne lide at overraske folk. Hver sæson skete der noget.
Der er altid drama, en historie.
Når man går ind i omklædningsrummet, ser man spillernes kaliber.
Man tænker: "Fuck, wow."
Jeg blev ikke forblændet, men der var en vis ærefrygt.
Jeg havde ikke hørt om ham før.
Jeg havde fulgt ham i medierne, så forventningerne var høje.
Han kan score mål. Men kan han score mål på det her niveau?
Det må have været skræmmende i starten.
Han dukker op i en lortebil, lortetøj og med en lortefrisure.
Han kom ind,
som om han var vågnet op i Malia og lige vendt tilbage til fodbold.
Han havde krøllede jeans på, en T-shirt med V-hals og smykker.
Det var næsten rørende at se ham i det tøj.
Han gør sit bedste.
Den første kamp var mod Torquay. Det lykkedes mig at score.
Jeg spillede bare, som jeg plejede.
Gentog hvad jeg havde gjort sidste år.
Sådan fungerer det ikke i fodbold.
Han fandt aldrig helt fodfæstet. Satte ikke sit præg.
Han kommer fra de lavere rækker, som han vidste hvordan fungerede.
Vi kan overliste deres forsvarsspillere.
Vardy prøver at udnytte sin hurtighed.
Men i Championship kan forsvarerne læse ens træk.
De kan matche en.
Han havde det lidt svært i sin første sæson.
Aflevering. Vardy med et hovedstød. Rammer overliggeren!
-Han var langt fra klar. -Meget.
-Hans berøringer var der ikke. -Niveauet var for højt.
-Han var ude på dybt vand. -Ja.
Martin Waghorn erstatter Jamie Vardy.
Jeg prøvede virkelig.
Jeg gav alt. Det var ikke godt nok.
Det var svært, for nu var alle pludselig involveret.
JAMIE VARDY DIN IDIOT.
Flere fans, aviserne, alting.
JAMIE VARDY KAN IKKE SCORE…
Man begynder at tænke,
at man måske ikke er god nok til Championship.
MÅSKE IKKE HANS SÆSON I ÅR :(
Den største prøve var at blive professionel.
Da jeg interviewede ham den første sæson, virkede han lidt fortabt.
Han skulle vænne sig til det niveau, som han forventedes at spille på.
Han fik et kulturchok.
Niveauet steg. Men han ændrede ikke livsstil.
Nogle ting, han gjorde det første år, så man aldrig en professionel gøre.
Jeg gik ud og drak for at glemme det.
Hængte ud med vennerne og talte om gamle dage.
Men den drink kunne blive til to dage.
Han indrømmede, at han brugte alkohol til at håndtere det pres, han følte,
at han fremstillede sin egen alkohol,
Skittle-vodka.
Han sad hjemme med en stor flaske Belvedere.
Han kom pakker af Skittles i, som blev opløst.
Han sagde: "Det smager af Skittles." Nej. Det smagte klamt.
Jeg kom ind i lejligheden. Der var pizzabakker.
Post over hele gulvet.
Jeg tog mig af hans regninger, for han betalte dem ikke.
Han kom for sent til træning et par gange i træk.
Jeg sagde: "Du ryger tilbage, hvor du kom fra.
Du har én chance i livet. Tag den, eller lad være."
Men Nigel var utrolig overbærende.
Næsten som et far-søn-forhold.
Vi vidste, han havde det svært.
Der er en del af hans personlighed, som har en selvdestruktionsknap.
Ureglementeret tackling.
Det føltes rigtigt
at give ham den ekstra støtte, som han havde desperat brug for.
Det var hårdt. Jeg bad ham sende mig tilbage til Fleetwood.
Jeg ville tilbage, så jeg kunne score mål igen.
Men Nigel sagde til mig: "Det kommer ikke til at ske.
Vi tror på dig. Du er god nok. Du skal ingen steder."
Hvis jeg skulle komme længere, krævede det stabilitet,
at nogen var der med mig
og hjalp mig.
Jeg var lige kommet ud af et dårligt forhold.
Jeg havde fået en lille dreng,
og jeg arbejdede på en natklub i Sheffield.
Jeg blev ringet op af en,
der bad mig hjælpe med at arrangere en fødselsdagsfest.
"Jeg kan ikke sige, hvem det er." Jeg tænker: "For guds skyld."
Håbløst.
Jeg fandt ud af, det var Vardy, og jeg tænkte: "Hvad er problemet?"
Jeg vidste ikke, hvem han var,
men da jeg hørte, at Jamie var professionel sportsudøver,
fik jeg bare lyst til at løbe skrigende bort.
Der er en opfattelse af, at de alle er idioter,
at de er røvhuller.
Det blev Jamies fødselsdag,
og han dukkede selvfølgelig plørefuld op.
Han havde en ven på hver side, som holdt ham oppe,
og jeg tænkte: "Åh gud."
Jeg mødte stangstiv op til min egen fest.
Hans venner bestiller store flasker champagne.
De er nu ude på dansegulvet og hælder dem ud over folk.
-Det var vildt. -Det var en fed fest.
Jeg havde bare fået nok.
Det er ikke en normal gruppe drenge.
De er psykopater. Lømler.
Det lyder som alle mine venner.
-Er det den? -Nej.
Er det den side?
-Samme signatur. -Meget ens.
Wes Morgan er på dansegulvet med en flaske champagne,
som han hælder i munden på alle, der ønsker det.
Jeg ser Jamie blive båret ud af natklubben af to venner.
Gudskelov, så er der en mindre.
Senere på aftenen får jeg en sms fra Jamie.
"Jeg vil virkelig gerne se dig." Jeg slettede den.
Jeg skrev til hende, så snart jeg vågnede.
Hun så godt ud. Hun havde en aura omkring sig.
Jeg troede, at hun var den eneste ene.
Jamie bombarderer mig med beskeder. Så ringede han.
Jeg bad ham glemme det et par gange.
Han ville ikke lade mig være.
Der var ingen chance for, det ville ske.
Det nåede til et punkt, hvor jeg tænkte: "Fuck det.
Svar, mød ham og få det overstået."
Jo mere jeg talte med ham, jo mere indså jeg,
at der bag denne skøre, alkoholelskende festabe
var en fyr, der var virkelig sød,
var god til at lytte og god at tale med.
Vi gik på et par dates mere for at se, hvordan det ville gå.
At være omkring hende var en utrolig følelse.
Så blev det seriøst.
Der var andre piger.
Folk hægter sig på. Han er en berømt fodboldspiller.
Man vidste aldrig, hvad man skulle tro, for det kom og gik.
Det var anderledes med Bex. Efter kort tid kaldte han hende "kone".
I den tid, jeg havde kendt ham, havde han ingen faste kærester.
Men Becky begyndte snart at komme til kampene.
Jeg tænkte, at hun måske blev hængende.
Den anden gang, jeg mødte hende, fortalte hun mig, at hun var gravid.
Ens reaktion er at tænke: "Er hun i det af den rigtige grund?"
Det var ikke planlagt, men vi besluttede at gøre et forsøg.
Men han blev ved med at drikke sig fuld.
Hver weekend. Han forsvandt.
Jeg skulle til scanning.
Jeg kunne ikke få fat i ham. Han var over alle bjerge.
Jeg ringede til John Morris og sagde: "Find ham. Jeg må tale med ham."
Nogle går på druk i otte timer. Jamie havde været på druk i 36 timer.
Det var altid med The Inbetweeners. Jeg ringede og spurgte, hvor han var.
Vi fik en drink på vores lokale pub.
Vi sad rundt om bordet nedenunder, da hun kom brasende ind.
-Hun lignede en tordensky. -Ja, hun var vred.
Jeg sagde: "Dig, mig, samtale nu."
-Som en skoledreng. -Han bevægede sig hurtigere end på banen.
Jeg sagde: "Hvad har du gang i? Hvad sker der?"
Jeg vidste, jeg kunne fortælle hende alt, og det var aldrig for meget for hende.
Han begyndte at åbne op om, hvorfor han opførte sig sådan.
Han sagde: "Jeg er under stort pres, fordi de har brugt så mange penge.
Jeg tror ikke, jeg kan leve op til de forventninger."
Jeg sagde: "Hvorfor tvivler du på dig selv?
Du har en utrolig mulighed for at gøre noget helt særligt.
Hvordan har du det med det?" Han sagde: "Det kommer ikke til at ske."
Han sagde, han altid var blevet afvist og fået at vide, han ikke var god nok.
På et tidspunkt begynder man at tro, det er sandt.
Jeg sagde, at han ville ødelægge alt, han havde arbejdet så hårdt for,
hvis han ikke lagde sit liv om.
Jeg siger ikke, du skal holde op med at drikke, men få styr på det.
Det, hun sagde, var rigtigt. Det måtte stoppe.
Jeg måtte høre det.
Vi talte i timevis, og det var som terapi for ham.
Det var dér, tingene begyndte at vende,
og det skete på kort tid.
Hun ville ham det bedste.
-Han tog det mere alvorligt. -Vi mistede ham.
Vards var fortid. Vi måtte købe vores egne pints.
Vards før og efter Becky er to forskellige mennesker.
At have den stabilitet og ro i sit liv afspejledes i hans præstationer.
Vardy dribler udenom.
Jamie Vardy scorer.
Han skyder. Mål. Jamie Vardy.
Hun pressede mig til at gøre det bedre. Det var præcis, hvad jeg havde brug for.
Dårlig tilbageaflevering.
Jamie Vardy, som trivedes mentalt,
havde en positiv effekt på andre.
Jamie Vardy. Det kan kun resultere i én ting.
Her er Vardy. Mål.
Målet var at rykke op i Premier League.
Vi fløj gennem ligaen.
Vi fik 102 point, og Vards havde en stor andel i det.
Han blev spilleren, der var en gnist for resten af holdet.
Jamie Vardy, hvilken romantisk historie.
For to år siden spillede han for Fleetwood Town.
Leicester købte ham i sidste sæson for en million pund,
og han har virkelig leveret varen i år.
På kun fem år klatrede du fra den ottende række
til den øverste liga.
-Hvor mange år? Fem? Vildt. -Fem.
Der en kløft mellem hver division, især fra Championship til Premier League.
De bedste spillere fra hele verden spiller i Premier League.
De spiller for Man United, Arsenal, Liverpool og Manchester City.
Det er den rigeste liga i verden,
og der er en forbindelse mellem penge og succes i Premier League.
Klubber som Leicester forventes ikke at kunne konkurrere med eliten.
For et hold, der rykker op, er det en kamp hele sæsonen.
Ens hovedformål er at blive i den liga.
Jeg ville finde ud af, om jeg kunne klare mig på det niveau.
Der er en følelse af energi og forventning omkring King Power Stadium.
Solen titter frem som på bestilling.
Der var allermest spænding i omklædningsrummet.
Drengene glædede sig til at møde Man United.
Hele verden følger Man United,
så pludselig er publikum ikke kun England, men verdensomspændende.
De fleste Leicester-spillere har spillet i og omkring Championship.
Det var David mod Goliat. Det var et årti, siden Leicester var med i Premier League.
Nu skulle de møde Manchester United, engelsk fodbolds kongelige.
Det var alvor.
Her kommer de. Leicester mod Manchester United.
Jeg er ligeglad med, hvem jeg spiller mod.
Man skal fokusere på sig selv. Det var vores hovedfokus den dag.
Jeg vil aldrig glemme den kamp så længe jeg lever,
for han har den dumme hanekam.
Jamie Vardy starter i en Premier League-kamp for første gang.
At komme ud med den frisure, sikken nar.
Ja.
Da han kom hjem fra frisøren, sagde jeg:
"Hvad er dit problem? Kan du ikke bare være normal?"
Det var bare mig, der var mig.
Jeg tænkte: "Hvorfor ikke? Lad mig gøre det så godt, som jeg kan."
Falcao leder efter van Persie.
Robin Van Persie får en flyvende start på sæsonen.
Rooney. Di María fortsætter i løb.
Di María afslutter, og det er et sensationelt mål.
De scorer tidligt.
Man tænker, at nu får vi røvfuld.
Man United tænkte nokt: "Det her bliver nemt."
Kampen kan slutte 4, 5, 6-0.
Men pludselig kom Jamie Vardy på banen.
Der skal kun ét mål til. Lad os presse på og se, hvad der sker.
Van Persie. Di María. Den går ind.
Herrera banker den ind.
Bagud 3-1. Det ser ikke godt ud. Der er ingen vej tilbage.
Jamie kigger på bænken og siger: "Er du sikker? Der er masser af tid."
Der er stadig en mulighed her.
Han oksede rundt og prøvede at skabe noget for holdet,
skabe noget for sig selv.
Han lignede en bølle på banen, som et dyr i et bur
med kraft, tempo, energi.
Han var overalt.
Det føltes, som om der var to af ham på banen, og han mobbede dem.
Rafael svarer og laver straffespark.
Cambiasso scorer.
Det, der skete efterfølgende, var mirakuløst.
De Laet afleverer til Vardy, der er helt fri.
Vardy kan vinde kampen for dem.
Han scorer!
Alle moders comeback.
Jeg var helt oppe at køre.
Jamie Vardy med sit første Premier League-mål.
Det er svært at score mål, så at gøre det i den bedste liga beviste,
at det var der, jeg hørte hjemme.
Frisuren kan have hjulpet.
Det er et eventyr.
Han fortjener stor ros for at vise folk, at han hører hjemme i Premier League.
Leicester - Manchester United 5-3.
Det troede vi ikke, vi ville se.
Det var Jamie Vardy 5, Manchester United 3.
Er det her en stor dag for dig?
For tre år siden spillede du for Fleetwood mod Kidderminster.
Utroligt, ikke?
Det er fantastisk. Det har ikke været nemt at nå hertil.
Nu vi er her, handler det om at blive her.
Vi rykker lidt op i stillingen.
Mange havde aldrig hørt om ham, så det var kampen,
hvor alle sagde: "Hvem fanden er den fyr?"
Alle ville vide mere om manden bag navnet.
Men han hadede at give interviews.
For helvede.
Han var ikke selvsikker nok foran kameraet.
Filmer vi?
-Jeg var genert. -Pinlig.
Man blev pinligt berørt.
Jeg har vænnet mig til niveauet, og…
Undskyld, booty call.
Man lærer den slags på akademiet.
Han blev kastet ind fra Fleetwood. "Ja, gør det."
I dag får de unge medietræning,
men jeg gjorde, hvad normale børn gør, sprang ud på dybt vand.
Svømmede.
Gør det igen, men se ikke på mig.
Jeg kan godt lide at posere.
Der er ingen bedre måde at lære på.
-Becky. -Jeg så nogle svedperler.
-Hvordan kunne du se dem? -Jeg spurgte.
-Spurgte du? Har du spioner? -Jeg ventede, til du var færdig.
Jeg var ikke færdig. Jeg var halvvejs.
Rynk ikke panden. Slap af i ansigtet.
Sådan.
Ingen kan lide en Vardy med svedperler.
Ingen kan lide en Vardy uden. Ser jeg bedre ud på kameraet nu?
Smuk.
Sofia blev født efter Manchester United-kampen.
Der var en følelse af spænding.
Det var en ny begyndelse.
En ny begyndelse for alle.
Gynger vi en tur?
Smil. Hej.
Vi var begge himmelhenrykte.
Det var en dejlig ting for familien.
Vi havde fået vores egen lille guldklump.
Men på fodboldsiden var det lidt sværere.
Leicester ligger sidst i ligaen
og søger desperat efter et mål, endsige en sejr.
Vi var inde i en dårlig stime, hvor vi ikke kunne vinde.
De lå sidst i 140 dage.
De kunne umuligt overleve. De var allersidst.
Det udviklede sig til et mareridt.
Leicester har tabt igen.
De forbliver sidst og skal ud i en almægtig kamp
for at overleve i Premier League.
Nogen chance for, de ikke rykker ned?
De skal vinde fire af de sidste otte kampe for at have en chance.
De har vundet fem hele sæsonen. Det bliver svært.
Mod slutningen af sæsonen så det sort ud.
Folk afskrev os. Bookmakerne lukkede for indsatser.
Vi var dødsdømte.
Leicester City indleder kampen.
Hvis de ikke vandt, var de så godt som sikre på nedrykning.
Tiden løb ud for dem.
Fire minutters ekstra spilletid. De er begyndt.
Det stod 2-2. Det var gået 90 minutter. Vi var til tælling.
Hvis jeg får at vide, at jeg ikke kan gøre noget,
så vil jeg gøre alt for at bevise, at jeg godt kan.
Jamie Vardy med venstrebenet. Sikke et mål!
Har han lige kastet Leicester City en livline i Premier League?
Målet gav os den gnist, der fik os til at tro på, at vi kunne overleve.
"Fuck det. Vi rykker ikke ned."
Det var hans mantra. Han sagde og råbte det.
Han fik folk derhen, hvor de skulle være.
7 KAMPE TILBAGE
"Vi bliver oppe" lyder råbet på King Power stadion.
Ulloa!
Finder det nederste hjørne.
Kan de gøre det? Undgå nedrykningen?
Der var et stort pres, men Vards fik alle til at slappe af
på grund af hans personlighed og karakter, som smittede.
Er jeg mere afslappet, spiller jeg bedre.
Sikke en chance. Og Vardy var der.
Vital sejr til Leicester City.
De kan næsten smage sikkerheden nu.
Leder efter Vardy igen. Morris!
Endnu en sejr til Leicester City.
De har næsten fordoblet deres point på lidt over en måned. Utroligt.
Kampen er fløjtet af her på Stadium of Light.
Leicester City har garanteret deres plads i Premier League
med et point her i Sunderland,
og en stime, der overgår alle andre i Premier League.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Utrolig præstation.
De kaldte det "Den store flugt".
De skulle spille i Premier League i næste sæson.
Det var utroligt for alle.
Og Vards spillede en afgørende rolle.
FEM DAGE SENERE 21. MAJ 2015
Jeg var ude at købe ferietøj.
Jeg fik en sms om, at jeg var udtaget til landsholdet.
Jeg lukkede for den. Jeg troede, at nogen tog pis på mig.
Måtte du knibe dig selv i armen?
Det har jeg gjort hele dagen, siden holdet blev udtaget.
Jeg forventede det. Hvis du tror på det i syvende række,
hvorfor så skifte på højeste niveau?
Han sagde altid: "Du skal spille for England." Jeg grinede af ham.
Men han havde ret. For første gang nogensinde.
Vardy og Rooney oppe foran.
Det var der ingen, der talte om for et år eller to siden.
Ikke engang for tre måneder siden.
Det er den ultimative ære. At spille for sit land.
At trække i trøjen med de tre løver.
Det var noget, han drømte om, som han gjorde til virkelighed.
Jamie er anderledes end andre engelske spillere,
som kommer fra akademierne.
De får de bedste ernæringsråd.
Og styrketræning.
Her kommer dette naturfænomen, der lever af pizza, Pringles og Red Bull.
Alle ville have fat i Jamie Vardy.
Han var ikke klar. Vi forventede det ikke. Det var bare "boom".
De er interesserede i alt.
Nogen fandt "Chat shit get banged" på hans Facebook.
Hvad betyder det?
Det er problemet. Jeg ved det ikke. Jeg ved det ikke. Alle spørger.
Jeg forestiller mig,
det var en ret almindelig tirsdag aften for Vardy og drengene.
Nogen lukkede lort ud og fik tæsk.
-Han postede det på Facebook. -Og på Twitter.
Han tog det som…
Folk overtog det bare.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg skrev det. Det var vist i 2012 eller noget.
Jeg har ingen anelse, men det lyder godt.
Det blev et slagord, og fansene elskede det.
Der var internet-memes. Folk indspillede sange.
Der var T-shirts og tatoveringer. Alt muligt.
Jamie Vardy blev en kultfigur, og det beskrev ham perfekt.
Lukker du pis ud, får du hug.
Det var en besked til alle forsvarere.
-Hvad? -Tæsk.
-Luk lort ud. -Få tæsk.
Vi vidste, hvordan vi skulle vinde flere kampe i den nye sæson.
Vi havde momentum fra året før.
Kan vi fortsætte det?
Det rapporteres, at Nigel Pearson er blevet "fyret"
som manager i Leicester City.
Det er dog ikke blevet bekræftet.
Det er et chok, for Pearson har gjort et fantastisk job.
Han reddede Leicester fra nedrykning.
Det var det største mirakel i Premier League-historien.
Jeg blev chokeret.
Han hentede mig til klubben, støttede mig og troede på mig.
Jeg var knust.
Han reddede Leicester City fra nedrykning.
En måned senere blev han fyret af klubben.
Det var svært at forlade klubben under de omstændigheder, men…
Det var ikke en nem tid. Det var en svær tid.
FOXES FYRER PEARSON
Det var et chok for alle. Det er nok sådan med alting.
Når der sker store, uventede forandringer.
Der var en forventning efter miraklet, at de kunne bygge videre på det.
Men med Nigel Pearsons afgang opstod der tvivl,
og det store spørgsmål var, hvem der skulle afløse ham.
Leicester Citys har fundet en ny manager
og annonceret udnævnelsen af Claudio Ranieri.
-Virkelig? -Claudio Ranieri.
Claudio Ranieri.
-Hvad fanden? -Det er lidt af et chok.
Ingen forventede at se Ranieri igen.
Det er en sær udnævnelse. De løber en stor risiko.
Det er meget spændende
at indlede den nye sæson.
Han kan skrive 14 forskellige hold på sit CV.
Senest Grækenland, som han kun var træner for i fire kampe.
De tabte til Færøerne, og han blev fyret.
De var meget forskellige.
Nigels tilgang var at fremme holdånden,
mens Claudio droppede og ændrede mange ting.
De kaldte ham "Tinkerman".
Det føltes som en opskrift på en katastrofe.
Jeg vidste ikke så meget. Han havde været i Chelsea. Det var alt.
Vi vidste ikke, hvad vi skulle forvente. Men det ville blive anderledes end før.
Jeg vil ikke ændre for meget,
bare få dem til at følge min italienske taktik.
Forud for sæsonen 2015-16 havde vi ikke et særligt stort hold.
Vi havde ingen stjernesigneringer.
Det var et broderskab samlet på et stramt budget.
De havde oddsene imod sig den sæson.
Oddsene for, at Leicester vandt Premier League-titlen var 5.000-1.
For hvert pund får du 5.000 pund tilbage.
Et hold havde aldrig haft dårligere odds, hvad angik Premier League-titlen.
Man kunne få bedre odds på at finde Elvis Presley i live.
Man satsede på det umulige.
Et hold som Leicester vinder ikke Premier League.
Hvorfor siger du, det er umuligt? Hvorfor?
Det kommer ikke til at ske.
Jeg tror, at vi inderst inde gik efter
at undgå nedrykning, men jeg elsker at være underdog.
I sidste ende er det 11 mod 11.
Det er lige meget, hvilket hold det er. Alt kan ske.
Alt kan ske i fodbold.
Efter 11 år væk fra engelsk fodbold, er han tilbage.
Den tidligere Tinkerman fra Chelsea står nu i spidsen for Leicester.
Sæsonens første kamp er altid uforudsigelig.
Man ved ikke, hvad konditionsniveauet er sammenlignet med andre hold.
Vi kom godt fra start.
Albrighton afleverer. Nikket videre af Huth.
Den går ind. Jamie Vardy.
Leicester fører.
De fortsætter, hvor de slap sidste sæson.
Det var en afdæmpet fejring.
Var det, fordi han var på landsholdet og vant til at score,
eller foregik der noget i baggrunden?
Et par uger før kampen
var jeg ude med min kone, mine holdkammerater og deres partnere
og spillede poker i kasinoet.
Der gik en fyr rundt og så på folks kort,
som fortalte en anden fyr, hvad vi havde på hånden.
Det eskalerer.
F*** af med dig.
Shotglas flyver overalt.
Der er kort overalt.
Jamie, som den Sheffield-knægt han er, lagde ikke fingrene imellem.
Han sagde et par ting, som han ikke skulle have sagt.
Jeg sad i sengen en aften, og vi får et opkald om,
at overvågningskameraerne var blevet udleveret til medierne.
De bringer en racismehistorie.
Hvad har jeg nu gjort?
Japser.
Gå videre.
Jeg brugte et udtryk, som jeg ikke troede var stødende.
Jeg troede, det var en forkortelse af Japan.
Og det fik mig i knibe.
VARDY I RACISMESAG
"Racist", hvad? Det er jeg ikke.
-Han var helt ødelagt. -Ja.
-Sådan er han ikke. -Overhovedet ikke.
RACISTEN JAMIE VARDY
HYGGE-RACISTEN
Vi delte et omklædningsrum hver dag. Vi kæmper for hinanden.
Hver weekend.
At han blev stemplet som racist, aldrig i en million år.
VARDY ER RACISTISK AFSKUM
Han sagde ikke de ord, fordi han er racist.
Han sagde dem, fordi han er uvidende.
Det var en henslængt kommentar,
men han indrømmede straks, at han havde sagt det,
og klubben tog affære og forsøgte at rette op på det.
De kunne opsige min kontrakt, give mig en bøde eller sælge mig.
Det var en forfærdelig situation.
Ifølge Leicester City har Jamie Vardy fået en bøde
og skal på et diversitetskursus.
Det hjalp mig. Det er ikke noget, man lærer.
Særligt i…
I skolen og når man er barn, så lærer man, hvad en racist er,
hvilke udtryk man ikke bør bruge, og 100 % bør aldrig bruge.
Det var en stor indlæringskurve for mig.
Efter det fokuserede jeg på træningen, tog hjem
og sørgede for ikke at komme i en situation,
hvor noget dumt eller slemt kunne ske.
Vi indså, at vi ikke var normale mennesker længere.
Selvom vi prøvede at foregive, at vi levede et normalt liv,
kunne vi ikke gøre det mere.
Den begivenhed viste, at alt havde ændret sig.
Jeg vil savne jer.
Alt.
Klubben måtte hurtigt videre.
Der var en følelse af, at han skulle vinde nogle folk tilbage.
Men folk forventede ikke, hvad der så skete.
Jamie Vardy hamrer den ind.
Her er Vardy. Jamie Vardy!
Han var utrolig. Han scorede mål på stribe.
Vardy bryder igennem. Forbløffende.
-Han kunne ikke stoppe med at score. -Vardy!
Hans målstime fortsætter.
Det er fem i træk af Vardy.
Han var bare ustoppelig.
Han drev holdet fremad.
Det handlede om, hvor mange point vi kan få, og hvor højt vi slutter.
Vardy er inde i feltet! Han scorer igen! Det kører for ham.
Første gang jeg indså, jeg havde gang i en målstime,
var, da vi spillede mod Crystal Palace.
Han har gjort det igen. Syv kampe i træk.
Indtil da vidste jeg det ikke.
Her er Jamie Vardy. Han er fri og scorer igen.
Målene bliver ved med at komme for Jamie Vardy.
Rekorden for scoringer i flest kampe i træk
tilhørte Ruud van Nistelrooy og var ti kampe i træk.
Han er omgivet af hvide trøjer, men fortsætter.
Hvilket træk af van Nistelrooy. Sikke et mål.
Van Nistelrooy var en fodboldkonge. Han scorede for de største klubber.
Så var der Jamie Vardy fra stenbroen i Sheffield.
Han kunne umuligt slå den rekord.
Er det øjeblikket for Vardy?
Det er øjeblikket!
Hans bemærkelsesværdige stime fortsætter.
Han scorer i den niende kamp i træk i Premier League.
Efter nummer ni var jeg en kamp væk fra at matche rekorden.
Snakken op til kampen har fokuseret på denne mand.
Vardy går efter rekorden.
Scoringer i ti Premier League-kampe i træk.
Alle i omklædningsrummet siger: "Det er rekordkampen."
Alle tænker på det.
Van Nistelrooys tidligere rekord blev også sat mod Newcastle.
Det var i samme dur.
Her er Vardy.
I tætte kampe er det ofte ham, der adskiller dem.
Jamie Vardy!
Han skriver historie.
Ti ud af ti.
Eventyret fortsætter. Jamie Vardy lever drømmen.
Overskrifterne handler om Vardy, som scorede i ti kampe i træk,
men hvad med Leicester City?
Ubesejret i ti udeligakampe?
De går ingen steder.
Det er svært at forklare.
Tak, drenge. Jeg kunne ikke gøre det uden jer.
Manageren siger, vi får nogle øl på bussen og flyet.
Ja!
Han havde matchet rekorden, men kunne han slå den?
Det havde allerede karakter af et eventyr,
men det faktum, at det var Man United, van Nistelrooys hold,
som Vardy kunne score sit mål nummer 11 mod,
gjorde det kun endnu bedre.
Lodtrækningen er overstået, og scenen er sat.
Det er dage som denne, vi lever for. Det bliver ikke bedre.
Alt omkring kampen føltes enormt.
Alle heppede på ham og håbede, det ville lykkes.
Men ingen talte om det.
Vi ville ikke afbryde hans stime og lægge for meget pres på én kamp.
Han lignede ikke en, som følte sig presset.
Aftenen før kampen ringede jeg til ham
og sagde, "Slår du ikke rekorden, er det okay.
Du nåede ti. Det er en utrolig bedrift."
Med sit pokerfjæs sagde han: "Bare rolig. Jeg scorer i morgen."
Alle var desperate efter at lave målafleveringen.
Led efter ham.
Vi ofrede vores målchancer, så han kunne score.
Det var en aftenkamp.
Alle håbede, at Vardy ville score.
Han er fri.
Christian Fuchs afleverer til ham.
Fuchs.
Hvad tænkte du, da Fuchs afleverede, og du skød?
Ram ikke forbi.
Vardy!
Det er 11. Jamie Vardy er i himlen.
Ryd bagsiden. Ryd forsiden.
En Leicester-spiller har slået rekorden.
Da jeg scorede, eksploderede følelserne.
Min, fucking min.
Jeg nød bare øjeblikket.
Vi slår ikke alle rekorder,
men at se en af vores nære venner og holdkammerater gøre det er stort,
og vi var bare så glade på hans vegne.
Vi følte, vi havde scoret.
Det var den højeste jubel nogensinde.
JAMIE VARDY HOLDER FEST
Under stimen støttede alle mig.
Jeg ville gøre det, men for dem.
Han sendte mig en besked. "Det endte godt."
GODT GÅET VARDY7!
Ruud sendte mig et tweet.
Det var officielt min rekord nu.
Det er ret fedt.
Efter hans målstime fandt vi os selv nær toppen af ligaen.
Det var fantastisk.
Min kone sagde: "I kan vinde Premier League."
Jeg så på hende og sagde: "Vær ikke latterlig."
Vi holder vores julefest lige efter, så vi hoppede på et fly.
Lige da jeg landede, fik jeg et opkald fra min kone,
der sagde: "Din agent prøver at få fat i dig."
Så jeg ringede til ham, og han sagde:
"Der er en historie i aviserne i morgen."
"Om hvad?
Jeg har ikke gjort noget forkert." Han siger:
"De har fundet din rigtige far." Jeg sagde: "Hvad?"
Jeg blev ringet op af Mail Online, og de sagde:
"Jamies far var med til hans kamp i dag."
Hans far? Hans far var ikke med til kampen.
De sagde: "Nej. Hans biologiske far var med til kampen."
Jeg vidste ikke, om han vidste det.
Så jeg ringede til hans mor. Hun tudbrølede og sagde:
"Du må stoppe det her. Det er ikke fair."
De har undersøgt en masse ting,
fundet din rigtige far og opsporet ham,
betalt for hans tur til Swansea,
betalt for hans billet, så de kunne tage billeder af ham
på Swansea Stadium,
og så lavet et stort interview med ham.
Pressen, fotografer, paparazzier begyndte at dukke op
i København for at få billeder af Jamie.
Jeg måtte få ham hjem.
Jeg fløj hjem for at komme væk fra det hele.
Jeg prøvede at forholde mig til det og finde ud af, hvad fanden der foregik.
Vidste du, at den far, der opfostrede dig, ikke var din biologiske far?
Jeg havde en anelse fra da jeg var yngre.
Folk kom hen til mig og sagde: "Vi kender din far,"
men de var fra andre kvarterer, så jeg var…
De sagde: "Nej, din rigtige far."
Jeg plejede at slå det hen. Jeg ville ikke vide det.
Men så kom det her ud, og jeg tænkte: "Fuck."
Jeg ved ikke, hvorfor det var i offentlighedens interesse
at traumatisere nogen.
Det var ondskabsfuldt.
Man slår målrekorden en dag, og alt er fantastisk.
Næste dag vil medierne knuse dig og ødelægge alt det gode, du har gjort.
Det var en svær tid.
Jeg fik breve sendt til klubben
fra min såkaldte fars familie.
Der stod, at hvis jeg ville tale, var hun min tante.
Nej. Det havde jeg ikke lyst til.
Han har ikke prøvet at kontakte mig. Han har ikke prøvet på noget.
Han fik nok nogle penge af avisen og blev glad for dem. Jeg lader det ligge.
Jeg blev meget vred, fordi jeg tænkte,
hvordan nogen kan tillade deres barn at gå gennem livet og tænke én ting
uden at bekræfte, at det ikke er rigtigt?
Det er utilgiveligt.
Det var hårdt at høre det hele.
Nok en af de sværeste ting, jeg har gennemgået.
Jeg konfronterede min mor.
Jeg burde have fået det at vide.
Jeg har stadig ikke hørt det fra dem.
De har stadig ikke set børnene.
Jeg besluttede, at jeg var færdig med det.
Jeg har min kone og mine børn.
-Gik det godt? -Ja.
Vi er her, vi er glade.
-Jeg så din volley. -Ja?
Det er alt, der betyder noget.
Det er det eneste, der betyder noget for mig.
At de er glade.
Efter nyheden havde han en kamp.
Jeg troede ikke, han var mentalt klar.
Jeg var bekymret for, at den opbyggede vrede
ville vise sig på en rigtig dårlig måde.
Kunne det afspore ham og Leicesters sæson?
Jeg var bekymret.
Mahrez! Vardy!
Det gjorde det ikke.
Han slukkede for alt, som om det slet ikke eksisterede.
Hvor begraver han smerte?
Hvor begraver han at være trist? Jeg ved ikke, hvor han gør det.
Han har haft traumer, krydser den hvide linje og leverer.
Det er som terapi.
Når jeg træder over den hvide linje er fokus på at vinde, spille godt, score.
Det er sådan, jeg har håndteret det.
Hans selvtillid og måden, han spillede på, smittede.
Det var ham, der slog tonen an.
Alle måtte følge det.
Bolden springer hen til Vardy. Okazaki. Ny chance.
De scorer igen.
Leicester er flyvende.
Vardy dribler rundt om Butland.
Da de ramte toppen af Premier League,
og man så det på skærmen, lignede det en stavefejl.
Jeg vidste det. Det er Leicesters skæbne.
Vi fører ligaen!
Man kniber sig selv og tænker: "Sker det virkelig?"
Alle her har fået fodboldfeber.
Deres succes har skabt lokale, eventyrlystne iværksættere.
På en restaurant kan man få en Mighty Mahrez
eller en Vardy-burger og en Vardy-kaffe.
Ingen kunne forudse, hvordan det ville gå i år.
Men alle nyder det for det, det er.
Vi nød det og spillede fodbold med et smil på læben.
Det skabte resultater.
Men eksperterne sagde: "De taber til Liverpool. Så er det slut."
De havde tre kampe, som så særligt udfordrende ud.
Liverpool, Manchester City og Arsenal.
Hvis du taber tre kampe, så ryger chancen.
Det ville være slut med titeldrømmen.
Alle troede, Leicester ville dumpe denne prøve.
Mahrez. Finder han Vardy? Det gør han.
Vardy med en volley.
Åh ja! Det er sæsonens bedste mål!
Jamie Vardy, sikke en afslutning!
Jeg tænkte: "Fuck jer. Sådan. 1-0, vi ses."
Jeg har set nogle mål, men nok ikke et bedre mål i denne sæson.
Det er et af de bedste mål, jeg har set.
Leicester fortsætter dette usandsynlige eventyr
og trodser alle forventninger.
At slå Liverpool var én ting, men at vinde titlen kræver,
at man slår de bedste klubber på hjemmebane.
Mødet med Manchester City var sæsonens største prøve.
City er en af de rigeste klubber.
De køber de bedste spillere.
De opbygger et superhold og dominerer engelsk fodbold.
Leicester dukker op med et hold, der koster en tiendedel af City-truppen.
Det var ildevarslende. Som om det var en for stor mundfuld.
Hvis Leicester bruger 500 millioner pund, har de en chance for at vinde. Ellers nej.
-Det her er deres bedste chance. -De vinder ikke.
Det er deres bedste chance.
Ikke om tre år. Nu, ikke?
Alle sagde, City vil overtage førstepladsen,
at Leicester ville falme, og City vinde ligaen.
Leicester var 5.000-1 outsidere til at vinde titlen i begyndelsen af sæsonen.
Det er i sig selv usædvanligt.
Hvem får den lykkelige slutning i denne fortælling om to byer?
Der var ingen frygt. Alle var helt afslappede.
Prosit.
Forbi Okazaki, og han scorer!
Robert Huth har scoret for Leicester City inden for to et halvt minut.
Riyad Mahrez.
2-0 til Leicester.
Huth header den ind. Det er tre. Sensationelt.
De slår ikke bare landets rigeste klub, de knuser dem på hjemmebane.
Den fordel, vi havde sammenlignet med andre hold, var vores sammenhold.
Vi havde en gruppe, der ville gøre alt for hinanden.
Efter City-kampen skiftede oddsene på, at Leicester blev mestre til deres fordel.
De kan gøre det. Vi kan vinde ligaen.
Noget særligt var under opsejling.
Vi kunne opnå det umulige, men presset begyndte at stige.
Måske får vi aldrig muligheden igen. Vi må ikke lade det glide.
Vi er nået så langt. Vi må gribe chancen.
Gribe den med begge hænder.
Leicester, der vandt mod Manchester City, førte mod Arsenal.
De mistede en mand. Nu har de tabt et mål.
Arsenal har brug for et mål.
Özil lobber den ind. Welbeck!
Der er dit eventyr.
Man kan græde for Leicester.
Arsenal vendte kampen i de sidste sekunder.
Alle tænkte: "Det var nok det.
Ballonen er bristet. De er færdige."
Men Leicester-fansene hujede, som om vi havde vundet 3-0.
Stående bifald. Jublede, som om vi havde vundet.
Vores fans var utrolige.
De elsker at se, at vi giver alt, uanset resultatet.
Det gjorde vi. Vi gav alt.
Vi tænker: "Vi fører stadig ligaen.
Hvis vi får så mange point, kan vi faktisk vinde ligaen."
Når man fornemmer, at fansene og spillerne har den tro,
bobler noget op nedefra.
Alle var pludselig blevet Leicester-fan.
Folk kendte til Leicester, fordi historien gik verden rundt.
Alle håbede, at Leicester vandt.
I stedet for at firmaers penge dikterede alt,
at dem med det dyreste hold vandt,
viste det, at lidenskab og kærlighed for sporten stadig kunne vinde.
Det tror jeg, mange håbede på.
Hvis Leicester vinder, bliver det første gang i 12 år,
at Premier League ikke vindes af de store bæster,
Manchester United, Manchester City eller Chelsea.
Det er hold som os, det får folk til at tro på drømmen om,
at gode ting kan ske for dem.
Vi ved, I ikke tror på os
Men vi vinder ligaen
Vi har drømt om det. Vi har set andre klubber gøre det.
Det bliver aldrig vores tur til at vinde. Men det er det nu.
Både inde på og uden for stadion
føles det, som om mesterskabet er inden for rækkevidde.
Man er så tæt på, og så ændrer tingene sig.
Her er Vardy.
Jeg fik en aflevering, og benene sad fast i hinanden.
Jeg faldt og hørte fløjten. Jeg troede, der var straffespark.
Så kom han vraltende og pegede den anden vej.
Han gav dem et frispark og mig en advarsel for at filme.
Jamie Vardy bliver kontroversielt udvist.
Det sortnede for mig, og jeg kaldte ham en idiot.
RASERI KAN UDLØSE KARANTÆNE
Det rygtedes snart, at Vardy ville gå glip af de næste to kampe.
Hvad skulle Leicester gøre? Deres nøglespiller er ude af holdet.
På grund af min reaktion ville jeg gå glip af Swansea hjemme og Man U ude.
Jeg troede, vi var færdige. Det var det, alle ventede på.
Timingen var forfærdelig.
Fire kampe tilbage, og det var stadig tæt.
Tottenham var lige bag os.
Harry Kane, Tottenhams hovedangriber og anfører,
postede et billede af nogle løver på jagt.
"Vi kommer efter jer."
Ingen kunne matche Vards,
men tegnene på et godt hold er, om de kan håndterede uventede situationer.
Manden, de ville ønske kunne spille. De mangler Vardys 22 mål.
I dag er han fan.
Situationen var anspændt før Swansea-kampen.
De manglede deres talisman-angriber.
Det var nervepirrende. Jeg hadede det.
Han følte , han svigtede os, men vi følte, at vi var nået hertil takket være ham.
Nu var det op til os at holde skansen indtil han var tilbage.
Til Mahrez.
Og Mahrez scorer.
Jeg var helt oppe at køre over drengene. De klarede det fantastisk.
Gray. Og Albrighton banker den ind.
Så holdt de kæft.
Sig, hvad I vil, men vi går ingen steder.
Med Vardy, uden Vardy, vi er et godt hold.
Leicester er ustoppelige.
Det begynder at føles uundgåeligt.
Hvis vi vandt kampen mod Man U,
så kunne intet stoppe os fra at blive mestre.
Der har været rejst tvivl om Leicester. De har besvaret alle de akavede spørgsmål.
Det gør det ikke nemmere at vide, at du skal vinde, særligt på Old Trafford.
Selvsikker start af Manchester United.
-Lingard. -De dominerede de første 20 minutter.
De tænkte: "Hvor vover de at tro, at de kan vinde på vores stadion?
Særligt ikke Leicester."
Martial!
Der kæmpes hårdt i feltet. Her kommer Morgan.
Det mål, jeg scorede mod United, var et særligt øjeblik,
og jeg løb tilbage og pegede på min mor.
Anfører Wes Morgan løber hen til Leicester-fansene.
Vi vandt ikke og blev ikke mestre den dag, men det var et skridt derhenad.
Leicester fik et point, men Tottenham havde stadig en chance,
for rent matematisk kunne de stadig blive mestre.
Det ultimative øjeblik bliver udsat for Leicester,
men presset ligger nu på deres rivaler, Spurs.
Dagen efter skulle Tottenham vinde mod Chelsea
for at holde titelkampen i live.
Hvis Tottenham ikke vandt mod Chelsea,
så var vi mestre, for så kunne de ikke fange os.
Danny Drinkwater!
Vards sagde: "Lad os se kampen hjemme hos mig."
Han ringer til mig.
"Drengene kommer med hjem for at se Chelsea-kampen."
"Hvad, alle sammen?"
Det var en god idé.
Nyheden var sluppet ud,
for fans dukkede op hjemme hos os og stod udenfor porten.
Jeg tænkte: "Leicester har ikke gjort det endnu."
Det er en aften, hvor Leicester er som et barn juleaften,
der har sommerfugle i maven,
henrykte over at være så tæt på et glorværdigt utopia.
Vi havde brug for uafgjort, eller at Chelsea vandt.
Så kunne ingen indhente os.
Men hvis Tottenham slog Chelsea, halede de to point ind på os.
Så måtte vi vente til den følgende uge. Det var nervepirrende.
Det er aldrig sket i sportsverdenen.
Et hold til odds 5.000-1 har aldrig vundet en titel, et løb eller et kamp.
Leicester City Football Club er på nippet
til at skrive lokal, national og international historie.
Giv mig en øl. Jeg har brug for en. Ellers kunne jeg ikke komme igennem det.
Kane! Scorer!
Tottenham er i live! De er stadig…
-Det er okay. Der er stadig tid. -Åh nej.
Son scorer. 2-0 til Tottenham lige før pausen.
-Alle sad der i stilhed. -Det sker ikke i aften.
Men så begynder anden halvleg, og Chelsea scorer.
Chelsea er tilbage i kampen.
Hele landet, bortset fra Tottenham-fans, håbede vi ville vinde ligaen.
Chelsea ville stoppe Tottenham,
og også gøre det for Claudio.
Eden Hazard
lavede en spektakulær ting.
Diego Costa. Eden Hazard!
Fantastisk mål.
Leicesters mål.
Vi gik amok. Begyndte at hoppe på hinanden.
Men kampen var ikke slut.
Forbered jer, Leicester.
Det sker.
Det sker meget snart.
Fløjt af.
Kampen er slut på Stamford Bridge.
Leicester City er Premier League-mestre.
Da dommeren fløjtede af, var jeg helt oppe at køre.
Vi grinede. "Vi har vundet ligaen.
Det er utroligt."
Mestre! Mestre! Olé! Olé! Olé!
Følelserne får frit løb. Man kan ikke tro, det er virkeligt.
Godt gået, makker.
Det var den bedste følelse.
Leicester har vundet Premier League. Utroligt, ikke?
Uden for deres stadion festede Leicester-fans til langt ud på natten
og fejrede en af sportens mest utrolige bedrifter.
Vi gjorde det!
Mestre! Olé! Olé! Olé!
Det er den største bedrift i sportens historie.
Leicester har inspireret hver manager, spiller og supporter.
En dag kan det blive dem.
Det er fantastisk. Vi gør det aldrig igen.
Det er unikt.
Et moderne fodboldmirakel.
De har blæst deres rivaler omkuld.
De har blæst os alle omkuld.
Premier League-mestre 2016.
Fantastiske Leicester City.
Det var utroligt.
Det øjeblik er enhver fodboldspillers drøm.
Det var ikke et lykketræf for Vards.
Han fik Golden Boot. FA Cup'en,
Community Shield, Team of the Seasons.
Med hans baggrund og hvor sent han kom i gang,
tror jeg ikke, nogen har opnået så meget omstændighederne taget i betragtning.
Jeg ser alle disse trofæer.
Men det handler om at bevare jordforbindelsen
og ikke lade sig rive med.
Hvis tingene havde været anderledes, havde disse ting ikke været her…
Jeg ville ønske, at Jamie ville reflektere over,
hvor utrolig en karriere
han fortsætter med at have.
Men han nedtoner virkelig det, han har opnået.
Jeg må tænke på det, når jeg går på pension.
Alt det er noget, jeg vil tænke meget over,
når jeg lægger støvlerne på hylden.
Hvornår går du på pension?
Det er det store spørgsmål.
Jeg ved det ikke.
Jeg er overbevist om, at ens ben fortæller en, når det er tid.
Jeg har stadig samme sult og drive.
Leicester gav mig en chance.
Jeg føler, jeg har betalt den tilbage.
Vi har breaking news. Jamie Vardy forlader Leicester City
efter denne sæson efter 13 år i klubben.
Det er blevet tid til at stoppe.
Timingen er rigtig.
Jeg vil takke jer alle.
Leicester vil altid have en stor plads i mit hjerte.
Det er mit farvel, men I vil snart se mig igen.
Hvornår ved du, hvilken klub du skifter til?
-Når I holder op med at spørge. -Ja?
Jeg fortæller jer det.
Jeg frygter det her.
Det ser fint ud.
Er det et fint et?
Ja?
Det er ikke sødt. Hvorfor skal jeg i skraldespanden?
Kun hvis du scorer et mål.
Tak, Mins.
-Gav du far et fint kort? -Der stod scor eller ryg i skraldespanden.
-Gjorde du det? -Ja.
-Klar? Ja? -Ja.
En sidste gang?
Ja.
Jeg elsker dig.
JAMIES SIDSTE KAMP FOR LEICESTER
I dag er Jamie Vardys sidste kamp for Leicester.
Hans kamp nummer 500 og måske mål nr. 200 for klubben.
Flot træk her. James Justin. Jamie Vardy!
Mål nummer 200 for klubben.
Selvfølgelig blev det hans dag.
Leicesters nummer ni. Jamie Vardy.
Tak, fordi I accepterede mig og min familie som en af jeres.
Jeg håber, jeg har gengældt det.
Hvilke odds ville du give Vardy?
En million til en, men jeg tror ikke, det er en million.
Det kan være ti milliarder.
Efter min mening er det den største underdog-historie nogensinde.
At komme fra hans baggrund og opnå det, han har opnået
med alt, han har været igennem.
Jeg ved ikke, hvordan jeg gjorde det, hvordan det skete, hvorfor det skete.
Det er helt vildt.
TAK, VARDS
Men jeg ved, at hvis man arbejder hårdt,
aldrig giver op og har de rette folks støtte…
Hvis din familie elsker dig og vil have, du er dit bedste jeg,
så bliver du, hvad du tror på.
Det er jeg bevis på.
Tekster af: Jakob Jensen