Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Jamie. Kaikki OK?
Helkkari soikoon.
Tarvitsen juotavaa.
Selvä. -Olen utelias.
Mitä luulet, mikä on se sana, joka ihmisillä tulee mieleen -
nimestä "Jamie Vardy"?
Oho.
Yksi sana.
Yksi sanako?
Pistit vaikean.
Nopeus.
Aggressiivisuus.
Maalit.
Lojaali.
Ystävä. -Hyvä ystävä.
Legenda.
LEICESTERIN SUURIN
Uskomaton.
Yhdellä sanallako?
Varmaan älykääpiö.
Asialla Vardy!
Loistava veto Vardylta.
Ihmiset näkevät poskisolistin -
ärsyttämässä vastustajan kannattajia.
Mutta hänessä on paljon muutakin.
Hän on kaikkien aikojen altavastaaja.
Poika, joka nousi jostain alasarjoista. Melkoinen tuhkimotarina.
Loikka sieltä Valioliigaan on kuin Everest ilman happea.
Silloin siitä tuli totta.
Varoituskelloja piisasi.
Rikosrekisteri, juopottelua, juhlimista, tappeluja.
Hänessä on aimo annos itsetuhoisuutta.
Jamie Vardy on saanut sakot. -Mitä hittoa olin muka tehnyt?
Pilaat kaiken, minkä eteen olet raatanut ihan hitosti.
Terve. -Silloin kaikki muuttui.
Aivan kaikki.
Vardyn volley. Kas niin!
Oli tapahtumassa jotain erityistä. Voisimme tehdä ihmeitä.
Voimme voittaa liigan.
Jalkapallossa voi tapahtua mitä vain.
Jamie Vardy on tehnyt historiaa!
Alasarjojen prinssistä Valioliigan kuninkaaksi!
Hän on Jamie Vardy!
No niin, mistä kaikki alkoi?
Saisinko ensin oluen?
Totta kai. Missä ne ovat? -Kaappi takanasi. Tuo pieni.
Alhaalla pitäisi olla yksi Modelo.
Jep. -Nyt menee oudoksi.
Joo. -Ja…
Annatko vielä sen ison molon, johon nainen nojaa?
Kappas. Löytyi.
Sillä lailla.
Tattista.
No niin. Valmiina.
Mistä tarinasi siis alkaa?
Jalkapallossa vai elämässä? -Elämässä.
Ne kietoutuvat ehdottomasti yhteen.
Kaikki alkoi Sheffieldistä, Hillsborough'n läheltä.
Olin ehkä 19–20-vuotias ja asuin vanhempieni luona.
Perhe-elämä oli kunnossa. Olin tehtaalla töissä.
Tein kainalosauvoja, kävelytukia, apuvälineitä huonojalkaisille.
Se oli kovaa työtä. Päivät olivat pitkiä. Selkä oli tosi lujilla.
Ei mikään lapsuuden unelma, mutta ajattelin, että näin elämäni menee.
Sillä tiellä olin.
Kun olit lapsi, miksi halusit isona?
Unelmani pikkupoikana oli pelata Sheffield Wednesdayssa.
Kävin aina Sheffield Wednesdayn matseissa -
ja näin David Hirstin.
Ja Hirst. Hieno maali.
Hän oli hyökkääjä.
Seinäsyöttö Waddlen kanssa. Hirst läpi ja maalaa!
Näin, kun hän teki maalin, ja fanit hyppivät ja hurrasivat.
Muistan sen tunteen. Halusin tehdä samaa kuin hän.
Halusin hyökkääjäksi.
Kun olin kymmenen, minua pyydettiin Sheffield Wednesdayn nuorisoakatemiaan,
joka on seuraava askel -
kohti ammattilaisjalkapallouraa.
Se tiesi kovaa työtä, uhrauksia, omistautumista.
Akatemiaan pääsy oli mahtavaa.
Kun koulusta oli lomaa, pelasin vain jalkapalloa.
Samoin lounastauoilla.
Sen jälkeen treenit kolme kertaa viikossa.
Halusin sitä kovasti.
Jatkoin alle 16-vuotiaisiin asti.
Olin ikäisekseni pieni. Kasvupyrähdystä ei näkynyt.
Mutta kun pääsee niin pitkälle,
sitä ajattelee vain, että jatkan pelaamista vanhempanakin.
Mutta minut torpattiin.
"Et ole tarpeeksi iso pelaamaan ammattilaisena.
Se on unelmasi, muttet ole tarpeeksi hyvä."
Sitä oli vaikea niellä.
Sen jälkeen ammattilaisfutis ei käynyt edes mielessä.
Jos ei 20 ikävuoteen mennessä ole Valioliigassa,
sinne tuskin on enää asiaa.
Pelasin yhä osa-aikaisesti Stocksbridgen joukkueessa.
Kahdeksannella sarjatasolla, eikö niin? -Niin oli. Ihan hullua.
Sieltä on pitkä matka huipulle. Ei mitään mahdollisuuksia.
Stocksbridge on South Yorkshiren alasarjajoukkue.
Sitä kutsutaan alasarjaksi, koska kyseessä on amatööriliiga.
Vedet on katkaistu tai kylmänä, ja valot räpsyvät.
Kentät ovat pehmeitä.
Katsojia korkeintaan pari sataa, mutta saapahan pelata ja vitsailla -
kavereiden kanssa.
Tein ekan sopimukseni ja sain muistaakseni 120 puntaa viikossa.
Muistan ekat treenit. Juoksimme Cooperin testiä.
En muista, montako kertaa hän minut ohitti.
Hän oli sähäkkä kukkakeppi.
Hän ohitti minut sanoen: "Anna palaa, Brett. Hyvin menee."
Syötä vasemmalle. Tuo itse sisään.
Olipa hyvä maali.
Toi omalta kenttäpuoliskolta asti. Vardy.
Jamiessa oli kaikkea. Vauhtia, voimaa, taitoa, sitkeyttä, rohkeutta.
Hän kompensoi fyysiset puutteensa aggressiivisuudellaan.
Olin aina muita pienempi.
Luulisi, että isommat heput pieksevät minut sata–nolla.
Pitää vain nousta ylös -
ja näyttää, ettei pelkää mitään,
että pystyy taistelemaan.
Hän oli meille kuin onnenamuletti viikosta toiseen.
Hoimme hänelle, että hän pääsee pitkälle.
Hän ei korvaansa lotkauttanut. "Okei, kiitti vain, Brett.
Mennään bisselle."
Hän ei tainnut tajuta, että hänellä on erityislahja,
jota piti vaalia ja kehittää.
En edes ajatellut, että jalkapallosta tulisi mitään sen vakavampaa.
Normiviikkoni oli töissä kahdeksasta viiteen,
sitten suoraan töistä treeneihin.
Sitten kotiin, sänkyyn ja taas töihin.
Ryyppyreissut kavereiden kanssa lauantaisin ja sunnuntaisin.
Lauantaisin pelin jälkeen painelin suoraan pubiin -
Putoojien kanssa.
Kaikkia kiinnostivat samat jutut. Ryyppääminen ja jalkapallo.
Ja keskiviikot. -Lempipäivä.
Samat harrastukset. -Entä tytöt?
Tytöistä tykättiin.
Miksi teitä kutsuttiin Putoojiksi? -Tv-sarjasta Putoojat.
Kaveri. Uusi kaveri.
Kaveri. -Katso nyt meitä. Outoja hyypiöitä.
Mistä nimi Sairaslappu tuli?
Kenen kanssa olet jutellut? Niin, Sairaslappu.
Olin tosi hyvä pitämään maanantaisin rokulipäivän.
Tosi hyvä.
Elämäni oli silloin kaikkea muuta kuin tasapainoista.
Siksi olin aina pulassa.
Olin yhden kaverin kanssa ulkona.
Joku alkoi kettuilla hänelle kuulolaitteen takia.
Aloimme nujakoida sen tyypin kanssa,
ja kohta olinkin poliisiauton takapenkillä.
Sain pahoinpitelysyytteen -
ja puoli vuotta nilkkapantaa.
Kotona piti pysyä iltakuudesta aamukuuteen.
Arkipelit jäivät väliin.
Hän lähti lauantaina aikaisin ehtiäkseen kotiin ajoissa.
Niinpä hän ei päässyt näyttämään kynsiään kykyjenetsijöille,
etenemään ylemmälle tasolle.
Panin hänet pukkarissa tiukille ja sanoin:
"Kasva aikuiseksi ja ymmärrä jo, mikä lahjakkuus olet."
Pelasin edelleen silkasta ilosta.
En vieläkään ajatellut, että siitä kehkeytyisi mitään.
Mutta totesin olevani ihan kusessa.
Olin pettänyt ihmisten, joukkueen luottamuksen.
Se ei ole kiva tunne.
Päätin, etten olisi mulkku enkä tekisi sitä toista kertaa.
Ilman jalkapalloa -
olisin varmaan jatkanut hölmöilyä ja päätynyt huonoon jamaan.
Vankilaan.
Pääsimme ekalla kaudella pudotuspeleihin. Toisella olimme voittamattomia.
Veimme Sheffield Senior Cupin -
ja nousimme sarjaa ylemmäksi. Jamie oli ratkaisevassa osassa.
Pääsin tasolle, jolla nautin pelistä, mutta kaipasin jotain uutta.
SIIRTOPYYNTÖ
Tein lopulta sopimuksen Halifaxin kanssa.
PARHAIN TERVEISIN
Oli surkeaa menettää hänet.
Hänen oli oikea hetki tarttua uuteen tilaisuuteen.
Se oli isompi seura.
Stadion oli… Se oli stadion.
Se oli askel ylöspäin.
En ollut edes ajatellut pyrkiväni korkeammalle tai mitään.
Normitie Valioliigaan kulkee jonkin akatemian kautta.
Loikka alasarjoista pyramidin huipulle on tekemätön paikka.
Everest ilman happea.
Tiesimme, että hänestä on siihen.
Minulle oli jo aiemmin sanottu, ettei futis ole minua varten.
Jatkoin siis samaan tyyliin ja nautin pelistä.
Kuinka paljon nautit tuosta? -Tosi paljon.
Kuulimme, että he tekevät paljon maaleja.
Puolustus piti, eli nollapeli ja kuusi tehtyä maalia.
Vaikuttavaa. -Oletko koskaan…
Asuin yhä Sheffieldissä vanhempieni luona.
Olin töissä tehtaalla, ja takana täysi työvuoro.
Hyppäsin autoon, ajoin tunnin Halifaxiin, treenasin ja ajoin takaisin.
Sitten kohti seuraavaa työvuoroa.
Se söi miestä, mutta sain pelata peliä, jota rakastan,
ja tehdä maaleja.
Kuulin Jamiesta ensi kertaa yhdeltä pelaajalta.
Hän pelasi Halifax Townissa.
Hän sanoi: "Teimme juuri sopimuksen Jamie Vardyn kanssa.
Hän on ihan hullu, mutta aiomme voittaa liigan sen pojan avulla."
Muistan kysyneeni, missä sarjassa Halifax pelaa.
Katsoin liigapyramidia ja löysin sen seitsemänneltä tasolta.
Englantilaisjalkapallon seitsemännellä sarjatasolla ei voi olla häävejä pelaajia.
Jalkapallo oli elämäni. Halusin jalkapalloagentiksi.
En oikein päässyt edes tapaamaan pelaajia, saati sitten edustamaan heitä.
Ajattelin käydä vilkaisemassa tätä hullua nimeltä Jamie Vardy.
Paina, Jamie.
Näin sen pelurin sähäkän vauhdin, sitten sen taian.
Eli sen, kun hän on pallon kanssa boksissa.
Kun niin käy, hän ei missaa.
Mikä maali! Jamie Vardy! Kukapa muu?
Mietin, että onko kukaan muu nähnyt tätä?
Olin varma, että hänellä olisi mahdollisuuksia.
Häntä ei vain tahtonut saada kiinni.
Ei vastannut puhelimeen.
Mietin: "Miten en saa kiinni pelaajaa,
joka pelaa Englannin seitsemännellä sarjatasolla?"
Hän oli todennäköisimmin pubissa. -Jep.
Lopulta sain hänet kiinni, ja hän suostui tapaamaan.
Nousin sängystä, kun ovikello soi.
Soitin ovikelloa puku päällä, koska halusin tehdä hyvän vaikutuksen.
Hän avasi oven alushousuissa. -Joo, avasin oven alkkareissa.
Tämä klanipää tuijotti minua ja kysyi: "Mitä haluat?"
"Olen John. Tulin tapaamaan sinua." "Ai niin. Tule sisään."
Muistan sanoneeni, että olet tajuttoman lahjakas -
ja että jos keskityt futikseen ja otat sen tosissasi,
pelaat vielä Englannin paidassa.
Hänen äitinsä kuului hekottavan keittiössä.
Se oli ihan älytön unelma. Typerää edes ajatella moista.
Hän halusi alkaa agentikseni. Suostuin, jotta pääsisin eroon hänestä.
Päädyin siis yhteen John Morrisin kanssa. Siitä asti ollaan oltu yhdessä.
Jamie, pelaatko täällä ensi vuonnakin? -En, siirryn Ibiza Towniin.
Lähdemme Ibizalle, enkä koskaan palaa.
Nousimme ja voitimme sarjan.
Sanoin Johnille, että aioin lopettaa työt.
"Keskityn vuoden vain jalkapalloon.
Jos en onnistu, niin en." -Yrittäisin saada hänet liigaan.
Minun piti jahdata ihmisiä.
Tein kylmäsoittoja, puhuin, tekstasin ja viestitin ihmisille.
Häntä ei haluttu.
Piti anella heitä katsomaan ongelmien taakse.
Hän ei ollut enää nuori. 24 on jalkapallossa ikäloppu.
Rikosrekisteri, juopottelu, juhliminen, tappelut.
Sitten sain puhelun. Yksi joukkue ilmestyi kuin tyhjästä.
John kysyi: "Onko Fleetwood tuttu?"
"Ei", vastasin. "Katso kartasta. Lähdet sinne."
Fleetwood oli viidennellä sarjatasolla.
Sitä korkeampia sarjoja en edelleenkään ajatellut -
vähäisimmässäkään määrin.
Olen aina uskonut, että olen hyvä pelaaja. En ole koskaan halunnut innostua liikaa.
Tässä on Jamie Vardy.
Vardy tuo perille asti. Maali!
Fleetwood voittaa!
Se kausi Fleetwood Townissa oli taianomainen.
Ensi kertaa seuran historiassa.
Suoraan Fleetwoodin tykille. Vardy tekee maalin!
Hän oli onnellinen. Rakasti elämää. Hän oli melkein liian hyvä.
Jamie Vardy! -Taisin tehdä 31 maalia 34 pelissä.
Jamie Vardy teki yhdeksän maalia yhdeksässä viime ottelussa.
Kykyjenetsijät ovat seuranneet häntä.
Kauden alkupuolisko meni hänellä hyvin.
Minä en soitellut ihmisille vaan he minulle.
Hän jatkoi. He voittivat liigan. Taas yksi mitali hänelle.
Hän oli vuoden pelaaja. Hän oli päällikkö.
Sitten Fleetwoodin puheenjohtaja soitti minulle ja sanoi:
"Olen sopinut ehdoista kolmen Championship-seuran kanssa."
Se on Englannin jalkapallon toinen taso.
"Se tapahtuu. Se aika koittaa. Ehkä olen oikeassa."
Yksi niistä seuroista oli Leicester City, managerina Nigel Pearson,
joka on Jamien sankari, vaikkei hän sitä myönnä.
Nigel oli Sheffield Wednesdayn kapteeni. -Se oli jännittävää.
Olin nähnyt hänet Sheffield Wednesdayssa. Se oli valtava juttu minulle.
Hänen tarinansa oli kiinnostava. Hänet oli kiinnostavaa tavata.
Hän oli hyvin hiljainen ja…
Hän oli tullessaan tosi hiljainen, mutta hänellä oli pilkettä silmässä.
Olin hiljainen varmaan siksi, että olin ottanut edellisiltana pari.
Oli vähän kohmelo.
Nigel sanoi: "No, panetko nimen alle?"
Lähtisin vain yhteen paikkaan.
Onnistuimme.
Palkka olisi 8 000 puntaa viikossa. Enemmän kuin koskaan aiemmin.
Olin tosi innoissani. Olin noussut seiskatasolta kakkostasolle.
Jamien reaktio oli: "Okei." Ei: "Tajutonta. Me tehtiin se.
Päästään Championship-liigaan." Ei halauksia, ei läpsyjä. Vain: "Okei."
Kun Leicester teki tarjouksen,
aloin ajatella, että saatan olla ihan hyväkin pelaaja.
Mutta olin 25-vuotias ja vasta tuore ammattilainen.
Edessä olisi tuntematon maailma, sillä loikka oli valtava.
Harppaus on suuri, mutta uskon pystyväni siihen.
Koutsi on selvästi seurannut otteitani.
Hän uskoo minuun. Toivottavasti täytän odotukset.
Hän ei ollut tyypillinen akatemian kasvatti.
Hänessä oli särmää.
Se näkyi hänen katseessaan, maneereissaan, ryhdissään.
Se tapa, miten hän ottaa pelin haltuun,
on ihan toisenlainen kuin muilla, mitä olen seurannut.
Hyökkääjät eivät taklaa. Jamie taklaa.
Asia julkistettiin kolme päivää myöhemmin.
Olin kotipuolessa Putoojien kanssa pubissa.
Olimme täällä. Tuolla oli ennen telkkari.
Istuimme pöydän ääressä. -Se sanottiin uutisissa.
Hän on rikkonut ennätykset,
mutta miljoonan punnan hintalappu ei Jamie Vardya hetkauta.
Se on kunnia. Taisin pelata tällä kaudella hyvin.
Jos he ovat valmiita maksamaan, minun pitää pelata ja todistaa arvoni.
Siitä uutisoitiin kaikkialla.
PYSTYN MAALEIHIN
Alasarjojen pelaajasta ei ollut koskaan ennen maksettu miljoonaa.
VARDY EI OLE RISKI
Silloin tajusin, että se on oikeasti totta.
Mitä tiesit Leicester Citystä siinä vaiheessa?
Rehellisesti sanoen en paljon mitään.
Leicesteriläiset ovat ylpeitä joukkueestaan.
Mutta he eivät olleet voittaneet mitään.
Eivät FA Cupia, eivät Valioliigaa, eivät Englannin Championship-liigaa.
Se on hyvin keskinkertainen Midlandsin joukkue.
Joukkue oli kyntänyt. Vuonna 2008 se putosi ensi kertaa -
League Oneen, eli kolmannelle sarjatasolle.
Se on omaisen kuoleman jälkeen pahin kokemani tunne.
Sen jälkeen nousu oli ollut hidasta.
Nyt joukkue on jälleen Championship-liigassa.
He taistelivat ja nousivat takaisin. Oli uutta toivoa.
Se oli todellinen altavastaajajoukkue.
Kaikki vähättelivät sitä paitsi Leicesterin oma väki.
Meistä ei puhuttu haastajana.
Moni pelaaja oli käynyt tarpeettomaksi.
Sopimukset olivat muualla päättyneet.
He olivat vapaita agentteja, joita ei haluttu.
Mutta aina oli halu yllättää. Joka kaudella jotain tapahtui.
Aina oli jokin draama, hyvä tarina.
Kävelin pukuhuoneeseen ja näin pelaajien tason.
Mietin, että hitto, huhhuh.
En ollut ihan pää pyörällä mutta suu auki silti.
En ollut ennen kuullut hänestä.
Kuulin uutiset, näin jutut mediassa, ja odotukset olivat kovat.
Kaveri osaa tehdä maaleja. Pystyykö siihen tällä tasolla?
Oli varmaan pelottavaa mennä sinne.
Ilmestyä pihaan paskalla autolla, paskoissa vaatteissa ja hiustyylissä.
Hän tuli pukukoppiin -
kuin olisi herännyt bilerannalta ja palannut futiksen pariin.
Hänellä oli ruttulahkeiset farkut, V-kauluksellinen t-paita, rannekoruja.
Melkein hellyttävä näky. "Kaveri yrittää parhaansa."
Eka ottelu oli Torquayta vastaan. Onnistuin maalinteossa.
Ajattelin, että normimeno jatkuu.
Että alan tehdä samaa juttua kuin edellisvuonna.
Mutta ei se jalkapallossa niin mene.
Hän ei oikein päässyt vauhtiin, ei saanut tulosta aikaiseksi.
Hän tuli alasarjasta, missä meininki oli hänelle tuttua.
Siellä puolustajia pystyy vielä älyttämään.
Vardy yrittää hyödyntää nopeutensa.
Mestaruussarjassa puolustajat lukevat hyökkääjien liikkeet.
He pysyvät perässä.
Tiedän, että ensimmäinen kausi oli hänelle vähän vaikea.
Ristisyöttö sisään. Vardyn pusku menee yli!
Jokin hänellä mätti. -Niin teki.
Kosketus oli pielessä. -Taso näytti liian kovalta.
Liian kova pala. -Haukkasi liian ison palan.
Martin Waghorn korvaa Jamie Vardyn.
Kyllä minä yritin.
Annoin kaikkeni. Se ei vain riittänyt.
Se oli rankkaa, koska nyt se kiinnosti kaikkia.
JAMIE VARDY, IDIOOTTI.
Isompaa fanijoukkoa, lehtiä, kaikkia.
JAMIE VARDY EI OSAA TEHDÄ MAALEJA…
Sen päästi valtaamaan ajatukset,
että okei, ehkä en ole tarpeeksi hyvä tälle tasolle.
EI EHKÄ HÄNEN PARAS KAUTENSA :(
Isoin haaste Leicesterissä oli olla ammattilainen.
Haastatellessani häntä ekalla kaudella hän vaikutti olevan hukassa.
Hän yritti löytää sen pelillisen tason, jota häneltä odotettiin.
Se taisi olla kulttuurisokki.
Taso oli nyt pari pykälää korkeampi. Hän yritti jatkaa samaa elämäntyyliä.
Hän teki ekana vuonna juttuja,
joita ei uskoisi ammattilaispelaajan tekevän.
Join tuopin murheeseen aina kun suinkin pystyin.
Istuin kavereiden kanssa muistelemassa menneitä.
Yksi tuoppi venyi usein kahdeksi päiväksi.
Hän myönsi, että käytti alkoholia kestääkseen paineet -
ja että sekoitteli omaa juomaa,
Skittles-vodkaa.
Hän istui kotona ison vodkapullon kanssa.
Hän kaatoi Skittles-karkkeja päälle ja antoi niiden liueta.
Hänen mukaansa se maistui ihan karkilta, mutta kamalaa se oli.
Kun kävin hänen luonaan, siellä lojui pitsalaatikoita.
Postit lattialla.
Hoitelin laskut, koska hän ei niitä maksanut.
Hän tuli pari kertaa peräkkäin myöhässä treeneihin.
Sanoin: "Kuule, putoat takaisin alasarjaan.
Saat elämässä yhden tilaisuuden. Otat sen tai et."
Nigel katsoi Jamien touhuja läpi sormien.
Se oli melkein kuin isä–poika-suhde.
Tiesimme, että hänellä oli vaikeaa.
Hänessä on aimo annos itsetuhoisuutta.
Vardy haastaa mutta väärin.
Tuntui oikealta -
antaa hänelle lisätukea, jota hän kipeästi kaipasi.
Se oli rankkaa. Pyysin päästä takaisin Fleetwoodiin.
Ajattelin, että voisin palata ja tehdä taas maaleja.
Mutta Nigel kääntyi ja sanoi: "Älä unta näe.
Uskomme sinuun. Olet tarpeeksi hyvä. Sinä et lähde minnekään."
Jos halusin päästä eteenpäin, siinä pisteessä tarvitsin tasapainoa,
ihmistä, joka olisi rinnallani -
ja auttaisi.
Olin päässyt vasta irti huonosta suhteesta.
Minulla oli pieni poika,
ja olin töissä yökerhossa Sheffieldissä.
Joku soitti minulle -
ja sanoi: "Olisi synttäribileet, jotka sinun pitää järjestää.
En voi sanoa, kenen." Ajattelin, että ei hitto.
Tuhoon tuomittu keikka.
Kuulin, että sankari oli Jamie Vardy. Ajattelin, että mitä sitten.
Silloin en edes tiennyt, kuka hän oli,
mutta kun kuulin, että Jamie oli ammattiurheilija,
teki mieli ottaa jalat alle ja juosta karkuun.
Ennakkokäsitys on se, että he ovat kaikki idiootteja,
kaikki kusipäitä.
Niin Jamien syntymäpäivä koitti,
ja kyllä vain, Jamie purjehti paikalle ihan jurrissa.
Kaveri kummallakin puolella oli pitämässä häntä pystyssä,
ja ajattelin, että voi taivas.
Kyllä, tulin omiin juhliini ihan soosissa.
Kohta näin, kuinka kaverit tilasivat hänelle pullokaupalla samppanjaa.
Tyypit heiluivat tanssilattialla kaadellen niistä ihmisten päälle.
Se oli kahjoa. -Hyvä meininki.
Olin tosi kypsä siihen touhuun.
Se jätkäporukka ei ole ihan normaali.
He ovat ihan sekopäitä ja huligaaneja.
Kuulostaa kavereiltani, jos totta puhutaan.
Onko se siinä? -Ei.
Tällä puolellako se oli?
Sama nimmari. -Hyvin samanlainen.
Wes Morgan oli tanssilattialla samppanjapullon kanssa -
ja kaatoi siitä kaikkien halukkaiden suuhun.
Seuraavaksi näin, kun kaksi Jamien kaveria -
kantoi häntä klubilta ulos.
"Luojan kiitos. Edes yksi vähemmän."
Myöhemmin illalla sain Jamielta tekstarin:
"Haluan nähdä sinut." Delasin sen.
Tekstasin hänelle heti kohta herättyäni.
Hän oli hyvännäköinen. Hänessä oli hyvää energiaa.
Ajattelin oikeasti, että hän on se oikea.
Jamie viestitteli armotta. Alkoi sitten soitella.
Vastasin pari kertaa: "Anna olla." Hän ei jättänyt minua rauhaan.
En luovuttanut. En olisi ikimaailmassa antanut periksi.
Lopulta ajattelin, että no aivan sama.
"Vastaan, käyn treffeillä, ja se siitä."
Mitä enemmän istuimme yhdessä, sitä paremmin tajusin,
että tämän kahjon, viinaanmenevän, villin bilehileen takana -
oli itse asiassa tosi kiltti mies,
joka oli hyvä kuuntelemaan ja jolle oli helppo puhua.
Päätimme käydä vielä parilla treffeillä, katsoa, mitä tapahtuu.
Oli uskomaton tunne olla hänen lähellään.
Suhde alkoi muuttua vakavaksi.
Oli muitakin tyttöjä.
Väki lyöttäytyi seuraan. Olihan hän kuuluisa futari.
Koskaan ei tiennyt, miten suhtautua, koska mimmejä tuli ja meni.
Bex oli erilainen. Viikon sisällä Jamie sanoi häntä vaimoksi.
En ollut koskaan aiemmin nähnyt varsinaisia tyttöystäviä.
Mutta pian Becky alkoi tulla peleihin.
Ajattelin, että tämä voi olla pysyvämpää.
Kun toisen kerran hänet tapasin, hän kertoi olevansa raskaana.
Tuli väkisinkin mieleen, onko hänellä puhtaat jauhot pussissa.
Se tuli yllätyksenä, mutta päätimme oikeasti yrittää.
Mutta hän ryyppäsi jatkuvasti.
Joka viikonloppu. Katosi.
Minulla oli pian ultra, enkä saanut häntä kiinni.
Miestä ei näkynyt.
Soitin John Morrisille:
"John, etsi hänet, minulla on hänelle tärkeää asiaa."
Jotkut juovat kahdeksan tuntia, Jamien putki oli kestänyt 36 tuntia.
Hän oli aina Putoojien kanssa. Soitin heille ja kysyin, missä hän on.
Istuimme paikallisessa juomassa.
Istuimme alakerrassa, kun Becky pyyhälsi yhtäkkiä sisään.
Hän oli kuin myrskyn merkki, raivona. -Joo, äkäinen oli.
Sanoin. "Ala tulla, nyt puhutaan."
Jamie oli kuin koulupoika. -Liikkui liukkaammin kuin kentällä.
Sanoin hänelle: "Missä mennään? Mistä nyt on kyse?"
Hänelle pystyin kertomaan mitä vain, eikä hän koskaan kauhistellut.
Hän alkoi avautua käytöksensä syistä.
Hänellä oli kovat paineet, koska hänestä oli maksettu niin paljon.
Hän ei uskonut, että pystyisi vastaamaan odotuksiin.
Kysyin: "Miksi epäilet itseäsi?
Sinulla on uskomaton tilaisuus tehdä jotain todella erityistä."
Kysyin, mitä hän siitä ajatteli. Hän sanoi, että tuskin siitä mitään tulee.
Hän sanoi, että hänet oli aina torjuttu ja teilattu liian huonona.
Sellaiseen ihminen alkaa tietysti ajan oloon uskoa itsekin.
Sanoin hänelle: "Pilaat kaiken,
minkä eteen olet raatanut ihan hitosti,
jos et muuta elintapojasi.
En käske sinua lopettamaan juomista, mutta jokin tolkku pitää olla."
Hän puhui täyttä asiaa. Oli pakko lopettaa. Oikeasti.
Minun piti kuulla se.
Puhuimme tuntikausia, ja se oli hänelle kuin terapiaa.
Silloin asiat todellakin muuttuivat,
ja vieläpä varsin nopeasti.
Becky ajatteli Jamien parasta.
Jamie otti sen vakavammin. -Sitten menetimme hänet.
Vards oli menetetty, piti maksaa omat kaljat.
Vards ennen ja jälkeen Beckyn oli kuin kaksi eri ihmistä.
Se tasapaino ja rauha, joka hänen elämäänsä laskeutui,
heijastui hänen peliesityksiinsä.
Vardy edelleen. Ohittaa puolustajan.
Jamie Vardy maalaa! Maalintekijänä Jamie Vardy!
Hän iskee maalin. Jamie Vardy.
Becky puski minua kehittymään ja pysymään oikealla tiellä,
ja juuri sitä minä kaipasin.
Huono pudotus Tabbilta.
Jamie Vardylla, jonka itseluottamus on kohdillaan,
on positiivinen vaikutus kaikkiin muihin.
Edelleen Jamie Vardy. Ja lopputuloksen saattoi arvata.
Pallo Vardylla. Maali.
Tavoitteena oli nousta Valioliigaan.
Nousimme vauhdilla kohti kärkeä.
Saimme 102 pistettä, paljolti Vardsin ansiosta.
Hän astui esiin pelaajana, joka sytyttäisi koko joukkueen.
Jamie Vardy, melkoinen tuhkimotarina.
Kaksi vuotta sitten hän pelasi Fleetwood Townissa.
Viime kaudella hän tuli Leicesteriin miljoonalla punnalla,
ja tällä kaudella hän on toden teolla loistanut.
Kipusit vain viidessä vuodessa kahdeksannelta sarjatasolta -
huipulle asti.
Monessako vuodessa? Viidessäkö? Hitto. -Viidessä.
VALIOLIIGA
Jokaisen tason välillä on kuilu,
mutta suurin on Championship- ja Valioliigan välillä.
Pelaajia ympäri maailmaa, pelaajien kerma pelaa Valioliigassa.
He pelaavat Man Unitedissa, Arsenalissa, Liverpoolissa, Manchester Cityssä.
Se on maailman rahakkain liiga,
ja Valioliigassa rahan ja menestyksen välillä on yhteys.
Leicesterin kaltaisen seuran ei odoteta pärjäävän eliittiä vastaan.
Sarjaan noussut joukkue saa taistella koko kauden.
Päätavoite on pysyä liigassa.
Itse mietin, että katsotaan, pärjäänkö tällä tasolla.
Kuhinaa ja odotusta King Power Stadiumilla ennen tätä matsia.
Aurinkokin tuli sopivasti esiin.
21. SYYSKUUTA 2014
Pukukopin tunnelma oli ennen muuta innostunut.
Into piukkana Man Unitedia vastaan.
Man Unitedia seurataan kaikkialla maailmassa, eli yhtäkkiä -
yleisö ei ollut vain Englanti vaan koko maailma.
Leicesterin pelaajat ovat pelanneet pääasiassa -
Champions-liigassa.
Se oli kuin Daavid vastaan Goljat.
Leicesterin Valioliiga-peleistä oli vuosikymmen.
Nyt se kohtasi Man Unitedin, englantilaisjalkapallon kuninkaallisen.
Totiset paikat.
Sieltä he tulevat. Leicester vastaan Manchester United.
Aivan sama, kuka tulee vastaan. Kuten aina.
Pitää vain keskittyä omaan tekemiseen. Se oli silloinkin pääasia.
Muistan sen Man United -pelin koko loppuikäni -
sen tyhmän keesin takia.
Jamie Vardy pelaa elämänsä ensimmäisen Valioliiga-pelin.
Ja sellainen letti, mikä mulkero. -Niinpä.
Kun hän tuli parturista kotiin, sanoin:
"Mikä sinua vaivaa? Mikset voi olla normaali?"
Olin vain oma itseni.
Miksi ei? Lähdetään uuteen kauteen ja tehdään parhaamme.
Falcao tavoittelee Van Persietä.
Robin van Persie on tikkana paikalla ja avaa heti maalitilinsä.
Rooney. Di María on noussut mukana.
Di María menee loppuun asti ja tekee sensaatiomaisen maalin.
He tekivät heti maaleja.
Sitä mietti, että nyt ei saa hermostua.
Man United varmaan ajatteli: "Onpa helppoa."
Tämä voi päättyä 4, 5, 6 - nolla.
Mutta yhtäkkiä esiin astui Jamie Vardy.
Eroa oli vain yksi maali. Jatketaan yrittämistä ja katsotaan, miten käy.
Van Persie. Di María. Kimmoke, ja sisään.
Herrera tuulettaa.
3–1. Ei hyvältä näytä. Peli näytti selvältä.
Näin, kun Jamie katsoi penkille: "Älkää nyt.
Aikaa on vielä paljon."
Tässä ehtii vielä tehdä jotain.
Hän juoksi minkä ehti yrittäen luoda paikkoja joukkueelle -
ja itselleen.
Hän näytti roistolta, oli kuin raaka häkkieläin -
täynnä voimaa, vauhtia ja energiaa.
Hän oli kaikkialla.
Tuntui kuin kentällä olisi ollut kaksi Vardya pahanteossa.
Rafael reagoi ja tuomitsee rankkarin.
Ja Cambiasso laukoo.
Se, mitä sitten tapahtui, oli suoranainen ihme.
Ritchie De Laet vapauttaa Vardyn.
Vardy voi viedä joukkueensa voittoon. Hän maalaa!
Kaikkien aikojen nousu.
Pakko myöntää, olin ihan täpinöissäni.
Jamie Vardyn ensimmäinen Valioliiga-maali.
Maalinteko on vaikeaa joka tasolla, mutta pystyin siihen korkeimmalla,
eli se osoitti, että olin oikeassa paikassa.
Se hiustyyli saattoi jopa auttaa.
Jamie Vardy juhlii Tuo vodkaa ja kokkelii
Satumainen tarina. Hän ansaitsee kaiken kunnian,
koska näytti, että hän pärjää Valioliigassa.
Leicester viisi, Man United kolme. Moista emme odottaneet koskaan näkevämme.
Oikeasti tulos oli Jamie Vardy viisi, Manchester United kolme.
Miten iso asia tämä sinulle on?
Kolme vuotta sitten pelasit Fleetwoodissa Kidderminsteriä vastaan.
Uskomatonta, eikö?
Tosi iso. Matka tähän pisteeseen ei ollut helppo.
Olemme huipulla, mutta täällä pitäisi myös pysyä.
Voitto nostaa meitä ylemmäs.
Monikaan ei ollut koskaan kuullut hänestä, mutta tämän jälkeen -
kaikki kyselivät: "Kuka hitto tuo heppu on?"
VARDYN YLIVOIMAA
Kaikki halusivat tietää, mikä mies nimen takana piili.
Hän inhosi syvästi haastatteluja. -Voihan perkele.
Hän ei ollut tarpeeksi itsevarma kameroiden edessä.
Onko kamera päällä?
Olin ujo. -Alkoi nolottaa.
Hirvitti katsoa häntä.
Olen tottunut pelitasoon ja… Hetkinen!
Naiset soittelee.
Akatemian kautta tulleet saavat koulutusta.
Hän tuli suoraan Fleetwoodista. "Sinne vain."
Nuoret saavat nyt mediakoulutusta,
minä tein kuten penskat aina. Hyppäsin suoraan syvään päähän.
Uin menemään.
Tee se uudestaan, mutta älä katso tänne. -Tykkään katsoa sinne. Haluan poseerata.
Ei ole parempaa tapaa oppia. Oikeasti.
Hei, Becky. -Naamasi kiiltää.
Miten sinä tuolta sen näit? -Kysyin.
Kysyit? Onko sinulla vakoojia? -Odotin, että lopetat.
En lopettanut. Olen vasta puolivälissä.
Älä kurtista. Rentouta kasvot.
No niin. Kukaan ei tykkää kiiltävästä Vardysta.
Eikä kiillottomasta. Näytänkö kamerassa nyt paremmalta?
Ihanalta.
Manchester United -pelin jälkeen syntyi Sofia.
Olimme tosi innoissamme.
Se oli uusi alku.
Uusi alku kaikille. -Kuka on keinumassa?
Hymyä. Heippa.
Olimme kumpikin ikionnellisia.
Perhe-asiat olivat kunnossa.
Minulla ja Bexillä oli nyt oma ihana käärö.
Mutta futispuolella oli pikkaisen rankempaa.
Leicester on nyt liigan viimeisenä,
maalit ovat tiukassa, voitoista puhumattakaan.
Meillä oli ikävä putki päällä, kun tulosta ei tullut.
Joukkue oli sarjan hännillä 140 päivää.
Putoaminen olisi väistämätöntä. He olivat pohjalla.
Reissusta oli tulossa painajainen.
Leicester hävisi taas.
Se jatkaa hännillä, ja sillä on melkoinen vuori kiivettävänä,
jos se aikoo pysyä Valioliigassa.
Onko heillä mitään mahdollisuuksia?
Heidän on voitettava neljä peliä kahdeksasta estääkseen putoamisen.
Koko kauden saldo viisi, eli melkoinen urakka.
Kauden lähestyessä loppua toivo oli menetetty.
Meihin ei uskottu. Peleistämme ei voinut lyödä vetoa.
Olimme tuhoon tuomittuja.
11. HUHTIKUUTA 2015
Leicester City käynnistää pelin.
Jos se ei voittaisi, edessä olisi sarjasta putoaminen.
Aika oli käymässä vähiin.
Neljän minuutin lisäaika on jo menossa.
Tilanne oli 2–2. Peliä takana yli 90 minuuttia. Lähtö lähellä.
Jos minulle sanotaan, etten pysty johonkin,
teen aivan kaikkeni todistaakseni, että pystyn.
Vasenjalkainen Jamie Vardy. Mikä maali Jamie Vardylta!
Antoiko hänen maalinsa Leicester Citylle vielä pientä toivoa pysyä liigassa?
Se maali antoi meille kaipaamamme uskonkipinän.
#PELOTON
"Ja paskat. Mehän emme putoa."
Se oli hänen mantransa. Hän hoki ja huusi sitä.
Hän valaisi muihinkin oikeaa uskoa.
KAUTTA JÄLJELLÄ 7 PELIÄ
"Pysymme liigassa" kuuluu huuto ympäri King Poweria.
Ulloa!
Löytää alakulman.
Onnistuuko se? Välttääkö se putoamisen?
Paine oli kova, mutta Vards sai kaikki rentoutumaan -
omalla persoonallaan ja asenteellaan, joka tarttui muihin.
Rentona suoriudun paremmin.
Mikä tilaisuus. Ja Vardy on paikalla.
Elintärkeä voitto Leicester Citylle.
Se on jo melkein turvassa.
Vardya haetaan taas. Oi, Mahrez!
Taas voitto Leicester Citylle.
Se on lähes tuplannut pistesaaliinsa vain reilussa kuukaudessa. Uskomatonta.
Ja loppuvihellys soi täällä Stadium of Lightilla.
Leicester City varmistaa paikkansa Valioliigassa ensi kaudella -
saatuaan Sunderlandilta pisteen.
Putki, jota ei ole Valioliigassa ennen nähty.
En tajua, miten se tapahtui. Hurja saavutus.
Sanoivat "ihmepelastukseksi".
Seura pelaisi Valioliigaa seuraavallakin kaudella.
Se oli kaikista uskomatonta. Ja Vards oli vahvasti kaiken keskiössä.
5 PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN 21. TOUKOKUUTA 2015
Olin ostamassa lomavaatteita.
Sain tekstarin, että pääsen Englannin maajoukkueeseen.
Katsoin sitä ja suljin sen. Ajattelin, että joku kusettaa.
Oletko nipistellyt itseäsi?
Joka päivä siitä lähtien, kun maajoukkue mainittiin.
Odotin sitä. Jos siihen uskoo seitsemännellä sarjatasolla,
miksei uskoisi ylimmällä?
Muistan hänen sanoneen aikoinaan: "Pelaat vielä maajoukkueessa." Nauroin.
Mutta hän oli oikeassa. Ensimmäistä kertaa hän oli oikeassa.
Kärkipari Vardy ja Rooney.
Sitä ei olisi vielä pari vuotta sitten kuultu.
Ei edes kolme kuukautta sitten.
Se on suurin kunnia, kun saa pelata oman maan puolesta.
Kun saa vetää kolmen leijonan paidan päälle.
Sehän on unelma,
varmaan myös hänen, ja hän teki siitä totta.
Jamie erosi muista Englannin pelaajista, jotka tulivat akatemioiden kautta.
He osasivat laadukkaan ravitsemuksen ja voimaharjoittelun.
Jamie Vardy taas oli luonnonoikku, joka eli pitsalla, sipseillä ja Red Bullilla.
Kaikki halusivat palan Jamie Vardya.
Hän ei ollut valmis. Emme odottaneet sitä, se vain tapahtui.
Heitä kiinnosti kaikki.
Jamien Facebookissa luki: "Lässytä niin lätty lätisee."
Mitä se tarkoitti?
Siinäpä se. En tiedä.
En oikeasti tiedä. Kaikki kysyvät sitä.
Voisin kuvitella, että se oli -
tavallinen tiistai-ilta Jamie Vardylle kavereineen.
Joku lässytti ja sai turpaan.
Hän kirjoitti sen Facebookiin. -"Lässytä niin lätty lätisee."
Hän otti sen…
Se levisi. "Vards lässyttää, lätty lätisee."
En tiedä, miksi kirjoitin sen. Se taisi olla vuonna 2012 tai jotain.
Ei mitään haisua. Mutta se kuulostaa hyvältä.
Lässytä niin lätty lätisee, lätisee Lässytä niin lätty lätisee
Siitä tuli heti iskulause, ja fanit ottivat sen omakseen.
Se levisi meemeissä ja lauluissa.
Se näkyi t-paidoissa ja tatuoinneissa. Vaikka missä.
Lätty lätisee, jono pystyyn
Jamie Vardysta oli tulossa kulttihahmo, ja se summasi hänet.
Lässytä sontaa, niin saat katua. Viesti puolustajille Valioliigassa.
Mikä lätisee? -Lätty.
Lässytä niin… Lätisee. -Lätisee.
Uuden kauden alussa uskoimme osaavamme voittaa matseja.
Kuuhun lennän
Meillä oli vielä edelliskauden henki päällä.
Jatkuisiko se?
Monet tiedotusvälineet kertovat, että Nigel Pearson on saanut potkut -
Leicester Cityn managerina. Tiedot ovat vahvistamattomia.
Tämä on järkytys, koska Pearson on tehnyt upeaa työtä.
Hän pelasti Leicesterin putoamiselta.
Hän nosti joukkueen Valioliiga-historian suurimman kuilun partaalta.
Olin äärimmäisen järkyttynyt, sillä hän oli ottanut minut suojiinsa,
tukenut minua ja uskonut minuun.
Olin… Oikea sana on ehkä murtunut.
Hän pelasti Leicester Cityn putoamisen partaalta.
Kuukautta myöhemmin seura antoi hänelle potkut.
Oli vaikea lähteä niissä olosuhteissa, mutta…
Siitä ei ollut rehellisesti sanoen helppo selvitä. Se oli rankkaa aikaa.
LEICESTER EROTTI PEARSONIN
Se oli kaikille shokki, ja sellaista se aina on.
Kun tapahtuu suuri muutos, edessä on tuntematon.
Ihmepelastuksen jälkeen odotettiin, että sen päälle olisi hyvä rakentaa.
Mutta kun Nigel Pearson lähti, monia epäilytti,
ja suuri kysymys oli: "kuka on seuraaja?"
Leicesterin ei tarvitse enää etsiä uutta manageria,
sillä pestiin on nimetty Claudio Ranieri.
Mitä? Claudio Ranieri. -Claudio Ranieri.
Claudio Ranieri.
Mitä hittoa? -Tämä on pikku järkytys.
Moni ehkä ajatteli, että Ranieri on jo nähty.
Kummallinen valinta. Tässä otetaan nyt iso riski.
Tuntuu hyvältä ja jännittävältä -
aloittaa uusi kausi.
Hän on ehtinyt manageroida kokonaista 14:ää eri joukkuetta.
Viimeksi Kreikassa, missä hän ehti olla neljän pelin verran.
Joukkue hävisi Färsaarille, ja hän sai pian lähtöpassit.
He olivat hyvin erilaisia.
Nigelin periaatteena oli vaalia joukkuehenkeä,
kun taas Claudion tapana oli panna kuviot uusiksi.
Häntä sanottiinkin "Säätäjäksi". Tässä tuntui olevan katastrofin ainekset.
En tiennyt paljonkaan. Vain sen, että hän oli ollut Chelseassa.
Emme tienneet, mitä odottaa.
Tilanne muuttuisi nykyiseen johtoon verrattuna.
En halua tehdä liikaa muutoksia,
mutta haluan silti tuoda peliin italialaista taktiikkaa.
Kaudella 15–16 joukkueemme ei ollut järin suuri.
Meillä ei ollut mitään suurhankintoja.
Se oli oikeastaan pikkubudjetilla kasattu veljesjoukko.
Kaikki näytti olevan tällä kaudella heitä vastaan.
Todennäköisyys Leicester Cityn Valioliiga-mestaruudelle oli 5 000:1.
Eli jokaisesta punnasta saisi 5 000 puntaa.
Valioliigan historian suurimmat kertoimet -
mestaruuden voitolle.
Todennäköisempää oli löytää Elvis elävänä.
Löi vetoa mahdottoman puolesta.
Leicester ei voi voittaa Valioliigaa.
Miten niin ei voi? Miksi se on mahdotonta?
Ei tule tapahtumaan.
Sisimmässämme tiesimme, että päätavoitteemme -
oli välttää putoaminen, mutta nautin altavastaajan roolista.
Loppupeleissä se on aina 11 vastaan 11.
Aivan sama, mikä joukkue on vastassa, voi käydä miten vain.
Voi tapahtua mitä vain.
Hän oli 11 vuotta poissa, ja nyt hän on palannut Englantiin.
Chelsean entinen Säätäjä luotsaa nyt Leicester Cityä.
8. ELOKUUTA 2015
Kauden ensimmäinen peli on aina arvoitus.
Ei voi tietää, missä kunnossa kukin on muihin joukkueisiin verrattuna.
Alku oli loistava.
Albrighton toimittaa luukulle. Huth jatkaa.
Sinne se menee. Jamie Vardy.
Leicester johtaa.
Jatkaen siitä, mihin viime kaudella jäi.
Tuulettelu oli aika vaisua.
Siksikö, että oli maajoukkueessa ja tottunut maalintekoon,
vai oliko taustalla jotain muuta?
Pari viikkoa aiemmin -
olin ulkona vaimon, joukkuetovereiden, heidän kumppaniensa kanssa -
pelaamassa kasinolla pokeria.
Siellä käveleskeli joku tyyppi, joka kyttäsi ihmisten kortteja -
ja kävi kertomassa toiselle pöydässä olijalle, mitä kortteja meillä oli.
Se tuli kuin salama kirkkaalta taivaalta.
PAINU V**TUUN
Shottilasit vain lentelivät.
Kortteja joka puolella.
Jamiesta tuli sinä iltana esiin täysiverinen Sheffieldin poika.
Hän sanoi pari juttua, joita ei olisi pitänyt sanoa.
Muistan, kun yhtenä iltana tuli soitto ja sanottiin,
että turvakameranauhat oli annettu medialle.
Olivat tekemässä rasismijuttua.
Mitä hittoa olin muka tehnyt?
JAPSI.
ALA LAPUTTAA…
Käytin sanaa, jota en pitänyt loukkaavana.
Luulin, että se oli vain lyhennys japanilaisesta.
Jouduin sen takia pikku pulaan.
SARJAJOHTAJA LEICESTERIN VARDY RASISMIKOHUSSA
Rasistiko? Mitä? En ole sellainen.
Hän oli täysin murtunut. -Joo.
Ei hän ole yhtään sellainen. -Ei pätkääkään.
RASISTI JAMIE VARDY -RASISTIMULKKU
PIILORASISTI
Jaoimme pukuhuoneen joka päivä. Taistelimme toistemme puolesta.
Joka viikonloppu.
Mitä rasistisuuteen tulee, ei ikimaailmassa.
HÄPEÄLLINEN JALKAPALLOSEURA -JAMIE VARDY ON RASISTISIKA
Hän ei sanonut niin siksi, että olisi rasisti,
vaan siksi, koska on kouluja käymätön.
Hän heitti ne kommentit ajattelemattomuuttaan,
mutta hän myönsi heti sanoneensa niin,
ja seura yritti hyvitellä asiaa.
Sopimukseni voitaisiin purkaa, voisin saada isot sakot, tulla myydyksi.
Se tilanne tuntui tosi kamalalta.
Leicester City vahvistaa, että Jamie Vardy saa sakot -
ja käy monimuotoisuustietoisuuskurssin.
Se ehdottomasti auttoi minua. Ei sellaista opeteta.
Siis varsinaisesti…
Ei koulussa opita, mikä rasisti on,
mitä sanoja ei saa käyttää, eikä niitä todellakaan saa käyttää.
Se oli minulle valtava opetus.
Sen jälkeen menin treeneistä suoraan kotiin -
enkä edes vaivautunut hankkiutumaan tilanteisiin,
joissa voisi tapahtua jotain typerää tai pahaa.
Tajusimme, ettemme olleet enää tavallisia ihmisiä.
Vaikka yritimme kuinka teeskennellä, elää normaalielämää,
se ei vain enää onnistunut.
Se tapaus osoitti selvästi, kuinka kaikki oli muuttunut.
Tulee ikävä sinua.
Aivan kaikki.
Seuran oli päästävä pian sen yli.
Hänen olisi varmasti voitettava ihmisiä takaisin puolelleen.
Mutta ei osattu odottaa, mitä oli luvassa.
Jamie Vardy murjoo pallon maaliin.
Vardy tulee. Jamie Vardy!
Hän oli uskomaton. Hän aloitti maaliputken.
Vardy murtautuu läpi. Hämmästyttävää.
Häntä ei pysäyttänyt mikään. -Vardy!
Hänen maaliputkensa jatkuu.
Viiden ottelun putki Vardylla.
Hän oli aivan pitelemätön. Hän piiskasi joukkuetta eteenpäin.
Katsottiin,
montako pistettä saadaan ja miten korkealle ylletään.
Vardy ohittaa, pääsee boksiin! Taas maali! Hän on liekeissä.
Tajusin peräkkäisten matsien maaliputken, kun kohtasimme kotona Crystal Palacen.
Hän teki sen taas. Seitsemän pelin putki. -Ei hajuakaan sitä ennen.
Sieltä hän tulee, Jamie Vardy. Taas maalinteossa.
Jamie Vardy vain jatkaa maalitehtailua.
Valioliigan perättäisten pelien maaliennätys -
oli Ruud van Nistelrooylla. Kymmenen peräkkäistä peliä.
Hän vain etenee valkopaitojen keskellä.
Mikä putki Ruud van Nistelrooylla. Mikä maali.
Van Nistelrooy oli futiskuninkaallinen. Maalasi isoimmissa joukkueissa.
Ja sitten oli Jamie Vardy Sheffieldin kujilta.
Hän ei ikinä rikkoisi sitä.
Onko tämä Jamie Vardyn hetki?
Kyllä se on! Hänen hurja putkensa jatkuu.
Yhdeksäs peräkkäinen Valioliiga-ottelu, jossa hän maalaa.
Yksi ottelu vielä, niin sivuaisin ennätystä.
Ennakkopuheet ovat tietysti keskittyneet tähän mieheen.
Vardy jahtaa ennätystä.
21. MARRASKUUTA 2015
Kymmenen peräkkäistä ottelua.
Pukkarissa kaikki hokivat: "Tämä on ennätyksen sivuamispeli."
Kaikki sitä miettivät.
Van Nistelrooyn aiempi ennätys tuli myös Newcastlea vastaan.
Eli yhtäläisyyksiä oli.
Pallo Vardylla.
Hän on yleensä se, joka tiukat pelit ratkaisee.
Maalin tekijä Jamie Vardy!
Historian tekijä.
Kymmenen kymmenestä.
Ja satu sen kuin jatkuu. Jamie Vardy elää unelmaansa.
Kaikki otsikot kirkuvat Vardya, jolla on nyt kymmenen ottelun putki,
mutta entä Leicester City, joka on voittanut kymmenen vierasottelua?
En usko, että he ovat lähdössä minnekään. Sitä on vaikea selittää.
Tattis, pojat. En olisi pystynyt siihen ilman teitä.
Pomo aikoi hommata bussiin ja koneeseen bisseä.
Jee!
Hän sivusi ennätystä mutta pystyisikö rikkomaan sen?
Tilanne oli jo nyt herkullinen,
mutta se, että van Nistelrooyn Manchester United olisi se joukkue,
jota vastaan Vardy voisi ennätyksen rikkoa,
teki siitä vielä makeamman.
Arvonta tehty, näyttämö valmiina, valot sytytetty.
28. MARRASKUUTA 2015
Tässä on elämän suola, hyvät naiset ja herrat.
Ei paremmasta väliä.
Ottelun ympärillä kävi valtava pöhinä.
Kaikki toivoivat hänen onnistuvan.
Kukaan ei puhunut siitä.
Emme halunneet häiritä häntä emmekä lisätä paineita.
Mutta rehellisesti sanottuna hän ei näyttänyt olevan paineessa.
Sitä Man United -peliä edeltäneenä iltana soitin hänelle.
Sanoin: "Ei haittaa, vaikket tekisi ennätystä.
Kymmenen on jo upea saavutus."
Hän kuittasi sen tyynesti. "Älä sitä murehdi. Teen sen kyllä."
Kaikki halusivat antaa hänelle sen maalisyötön.
Pallo hänelle.
Melkein uhrasimme sen eteen oman maalipaikan.
Se oli iltapeli keinovalossa.
Kaikki toivoivat Vardyn maalaavan.
Hän lähti nousuun.
Ja Christian Fuchs syötti pallon suoraan hänen eteensä.
Fuchs.
Mitä ajattelit, kun Fuchs syötti ja sinä laukaisit?
"Älä missaa."
Vardy!
Yhdestoista on siinä! Jamie Vardy teki sen.
Takasivu uusiksi. Etusivu uusiksi.
Leicesterin pelaaja rikkoi ennätyksen.
Kun tein maalin, tunteet vyöryivät hyökyaaltona.
Se oli nyt minun.
Elin vain siinä hetkessä.
Kaikki eivät tee ennätyksiä,
mutta oli huikeaa nähdä, kun hyvä ystävä ja joukkuetoveri -
pystyi siihen, ja iloitsimme hänen puolestaan.
Se maali tuntui yhteiseltä. Yleisö hurrasi villisti.
JAMIE VARDY JUHLII
Kaikki tukivat minua täysillä.
Halusin tehdä sen heidän vuokseen.
Hän tekstasi minulle pukkarista: "Sehän päättyi hyvin."
LOISTOTYÖTÄ, VARDY7!
Ruud twiittasi minulle.
Se oli silloin virallisesti minun ennätykseni.
Hieno juttu.
Sen maaliputken jälkeen löysimme itsemme läheltä sarjan kärkeä.
Se oli mahtavaa.
Vaimoni sanoi: "Voitte voittaa Valioliigan."
Katsoin häntä: "Älä hulluja puhu."
Heti sen jälkeen vietettiin joulujuhlia, ja hyppäsimme koneeseen.
Ehdimme juuri laskeutua, kun vaimo soitti.
Agenttini yritti kuulemma tavoitella minua.
Soitin hänelle ja hän sanoi:
"Kerron vain, että lehdissä on huomenna juttu."
Ihmettelin: "Mistä muka?
En ole tehnyt mitään väärää." Hän vastasi:
"Ei, vaan he ovat löytäneet oikean isäsi." "Mitä ihmettä?"
Mail Onlinesta soitettiin ja sanottiin:
"Toimme Jamien isän katsomaan tänään ottelua."
Hänen isänsäkö? Eihän hän siellä ollut.
He siihen: "Ei, vaan siellä oli hänen biologinen isänsä."
"Vai niin." En tiennyt, tiesikö Jamie.
Soitin ensin hänen äidilleen, joka itki silmät päästään sanoen:
"Sinun on estettävä se. Tämä on epäreilua."
Lehti oli kaivellut asioita,
löytäneet ja jäljittäneet oikean isäni,
maksaneet hänelle matkat Swanseaan,
maksaneet pääsylipun, jotta saisivat kuvia hänestä -
Swansean stadionilla,
ja tehneet hänestä ison haastattelun.
Lehdistöä, valokuvaajia, paparazzeja alkoi ilmestyä -
Kööpenhaminaan napsimaan kuvia Jamiesta.
Halusin saada hänet kotiin.
Lensin takaisin kotiin päästäkseni siitä kaikesta eroon.
Yritin päästä kärryille ja selvittää,
mitä helvettiä oli tekeillä.
Tiesitkö yhtään, että sinut kasvattanut isä -
ei ollutkaan biologinen isäsi?
Minulla oli siitä pieni aavistus joskus nuorempana.
Minulle tultiin sanomaan: "Tunnemme isäsi."
Mutta he olivat aivan jostain muualta ja…
"Siis oikean isäsi." Ohitin koko jutun. En halunnut tietää.
Mutta sitten tuli tämä juttu. Helvetti soikoon.
En ymmärrä, miksi ihmiset halusivat -
traumatisoida toisen.
Se oli julmaa.
Ensin sitä tekee mahtavan maaliennätyksen,
ja seuraavana päivänä media haluaa teilata -
ja unohtaa kaikki hienot saavutukset.
Se oli rankkaa aikaa.
Sain seuran osoitteeseen silloin kirjeitä -
niin kutsutun isäni perheeltä.
Yksikin sanoi, että jos haluan jutella, niin hän on tätini.
Minulle et ole.
Yrittikö isäsi… -Ei ole tavoitellut.
Ei yrittänyt mitään.
Sai varmaan lehtijutusta rahaa ja oli tyytyväinen. Sielläpä olkoon.
Suututti helvetisti, kun mietin,
miten joku voi antaa lapsensa elää elämänsä luullen jotain kertomatta,
että se ei ole totta.
Se on anteeksiantamatonta.
Se oli vaikea pala.
Yksi vaikeimmista asioista, joita olen kokenut.
Taisin räjähtää äidille.
Minulle olisi pitänyt kertoa, jos se oli totta.
En ole kuullut heistä vieläkään.
He eivät ole nähneet lapsia vieläkään.
Päätin, että minulle riittää.
Minulla on vaimoni ja lapseni.
Oliko kivaa? -Joo.
Elämme täällä, onnellisina.
Hei. Näin volleysi. -No?
Muulla ei ole väliä.
Vain sillä on minulle merkitystä. Että he ovat onnellisia.
Kun uutinen tuli, hänellä oli peli tulossa.
Mietin, että hän ei ole nyt oikeassa mielentilassa.
Olin huolissani siitä, että patoutunut kauna ja viha -
purkautuisivat kamalalla tavalla.
14. JOULUKUUTA 2015
Voisiko tämä suistaa hänet ja Leicesterin kauden raiteiltaan?
Olin huolissani.
Mahrez! Vardy!
Niin ei käynyt.
Hän onnistui unohtamaan kaiken, kuin mitään ei olisi tapahtunutkaan.
Minne hän hautaa tuskan?
Minne hän hautaa surun? En tiedä, minne hän ne laittoi.
Hänellä oli trauma, mutta kentällä hän pystyi parhaaseensa.
Ehkä se oli terapiaa.
Kun astun valkoisen viivan yli, keskityn voittamaan, tekemään maaleja.
Sillä tavalla minä kai siitä selvisin.
Hänen itseluottamuksensa ja pelityylinsä tarttui muihinkin.
Hän loi joukkueen hengen.
Kaikki seurasivat esimerkkiä.
Pallo kimpoaa Vardyn eteen. Okazaki. He ovat taas boksissa.
Ja tekevät taas maalin. Leicester liitää.
Vardy boksissa ja ohittaa Butlandin.
Kun he nousivat Valioliigan kärkeen -
ja sen näki ruudulla, se näytti kirjoitusvirheeltä.
Ei tämä yllätä. Tämä on Leicesterin kohtalo.
Olemme liigan kärjessä!
Piti nipistää itseä kädestä. "Onko tämä oikeasti totta?"
Kaikkia ihmisiä on puraissut futiskärpänen.
Menestys on inspiroinut paikallisia yrittäjiä.
Yhdessä ruokapaikassa saa Mahtavaa Mahrezia -
tai Vardy-burgerin ja Vardy-kahvin kyytipojaksi.
Tämän kauden tapahtumiin ei olisi voinut yhtään varautua.
Kaikki vain nauttivat tästä.
Meillä oli hauskaa. Pelasimme jalkapalloa hymy huulilla.
Siksi syntyi myös tulosta.
Mutta asiantuntijat sanoivat: "Tappio Liverpoolille, ja siihen se tyssää.
Edessä oli kolme erityisen hankalaa peliä. Liverpool, Manchester City ja Arsenal.
Jos häviää kolme peliä, putoaa kärjestä.
Siihen kaatuisi mestaruusunelma.
Kaikki luulivat, ettei Leicester selviäisi tulikokeesta.
Mahrez. Yli toppareiden. Löytääkö Vardyn? Kyllä.
Vardyn volley.
Kyllä vain! Kauden upein maali!
Jamie Vardy, mikä viimeistely!
"Vetäkää käteen. Kas noin. 1–0, se on moro."
Olen nähnyt maaleja, mutta tämä voi olla kauden paras.
Yksi hienoimmista, mitä olen nähnyt.
Leicester jatkaa tätä yllättävää tarinaa,
joka uhmaa kaikkia odotuksia.
Tuli voitto Liverpoolista, mutta mestaruus vaatisi -
voittoa maan kovimmissa paikoissa.
Siinä vaiheessa peli Manchester Cityssä olisi heille kauden suurin haaste.
City on yksi rikkaimmista joukkueista. Se ostaa parhaat pelaajat.
Se rakentaa superjoukkuetta ja hallitsee englantilaisfutista.
Leicester marssi Cityyn sakilla,
jonka hinta oli murto-osa Cityn joukkueesta.
Ei hyvältä näyttänyt. Onkohan liian iso pala purtavaksi?
Jos Leicester käyttää 500 miljoonaa tulevina vuosina,
sillä on mahdollisuuksia. Nyt ei.
Nyt on sen paras tilaisuus. -Ei se voita.
Mutta tämä on paras tilaisuus. Ei kolmen vuoden päästä, vaan nyt.
Kaikkien mielestä Man City palaisi kärkeen,
Leicester putoaisi ja City karkaisi.
Leicesterin mahdollisuus mestaruuteen oli olematon,
kun kausi alkoi. Tämä on jo nyt huikea tarina.
Kuka saa onnellisen lopun…
6. HELMIKUUTA 2016
…tämän tarinan viimeisessä luvussa?
Emme tunteneet pelkoa. Oli tosi rento meininki.
Terveydeksi.
Pallo Okazakin eteen ja perille asti!
Robert Huth maalaa Leicester Citylle kahden ja puolen minuutin kohdalla.
Riyad Mahrez.
2–0 Leicesterille.
Huth puskee. Kolmas maali. Sensaatiomaista.
He eivät vain voita maan rikkainta joukkuetta,
vaan repivät sen kappaleiksi sen omalla maaperällä.
Meidän ässämme moniin verrattuna oli yhteenkuuluvaisuus.
Tekisimme mitä vain toistemme puolesta.
Man Cityn jälkeen kertoimet Leicesterin voitolle -
alkoivat muuttua ensi kertaa heidän edukseen.
He pystyvät siihen. Voimme voittaa liigan.
Ilmassa muhi jotain erityistä.
Voisimme saavuttaa mahdottoman, mutta alkoi kasautua paineita.
"Tämä voi olla ainutkertainen tilaisuus. Tätä ei saa päästää käsistä.
Olemme päässeet näin pitkälle. Tilaisuus on käytettävä hyväksi.
Siihen on tarrattava kaksin käsin."
Leicester oli voittanut Manchester Cityn ja johti Arsenalia.
14. HELMIKUUTA 2016
Sitten se joutui vajaalle, ja nyt meni maali.
Ylivoimalla pelaava Arsenal kaipaa tätä. Özil leikkaa sisään. Welbeck!
Siinä teille iltasatu.
Voitte kyynelehtiä Leicesterin puolesta,
mutta Arsenal puristi viimeisillä sekunneilla voittoon.
"No niin, tämä oli tässä. Kupla on puhjennut. Peli on selvä."
Mutta fanimme hurrasivat meille kuin voittajille.
Taputtivat seisaaltaan. Hurmoksessa kuin voiton jälkeen.
Fanit olivat upeita.
Oli tulos mikä hyvänsä, he arvostavat, kun antaa kaikkensa.
Niin me teimme. Annoimme kaikkemme.
Olimme yhä taulukon kärjessä.
Jos saamme tämän verran pisteitä, voimme oikeasti voittaa.
Kun aistii, että faneilla ja pelaajilla riittää uskoa,
silloin pinnan alla alkaa kuplia.
Kaikista tuli yhtäkkiä sillä hetkellä Leicester-faneja.
Ihmiset tiesivät Leicesteristä, koska siitä tuli maailmanlaajuinen tarina.
Kaikki toivoivat meidän onnistuvan.
Sen sijaan, että isolla rahalla saisi kaiken -
ja kallein joukkue voittaisi aina,
tuntui kuin intohimo ja rakkaus lajiin voisi ratkaista.
Juuri se ihmisiä varmasti viehätti.
Jos Leicester voittaa, se on ensimmäinen kerta 12 vuoteen,
kun Valioliigaa ei voita joku suurista pedoista,
Manchester United, Manchester City tai Chelsea.
Jonkun kaltaisemme voitto antaa ihmisille uskoa,
että heidänkin unelmansa voi toteutua.
Me tiedetään, ettet usko
Mutta me voitetaan liiga
Tästä ei osannut edes uneksia. Sivusta aina katsottu.
Me emme voittaisi Liigaa ikinä.
Yhtäkkiä se on totta. Voi olla.
Ei vain stadionin ulkopuolella vaan myös sen sisäpuolella.
Kaikki tuntevat, että se on käsien ulottuvilla.
Se oli niin lähellä, mutta sitten kaikki muuttui.
17. HUHTIKUUTA 2016
Vardy kiitää.
Pallo syötettiin läpi, ja jalat sotkeutuivat toisiinsa.
Olin nurmen pinnassa. Kuulin pillin. Luulin, että saatiin rankkari.
Sitten hän lönkötteli paikalle ja viittasi toiseen suuntaan.
Antoi vaparin heille ja minulle kortin sukeltamisesta.
Hyökkääjä Jamie Vardy saa kiistanalaisen punaisen kortin.
Silmissä sumeni, ja joo, kutsuin häntä vittupääksi.
VARDYN RAIVO VOI TUODA PELIKIELTOA
Alkoi tulla uutisia, että Vardy missaisi kaksi seuraavaa peliä.
Miten Leicester pärjäisi? Heidän pääjehunsa olisi poissa.
Reaktioni takia -
missaisin Swansean kotipelin ja Man U:n vieraspelin.
Ajattelin, että toivo oli menetetty. Tätä oli odotettu.
Ajoitus oli aivan kammottava.
Neljä peliä jäljellä, ja tilanne oli tiukka.
Tottenham hengitti niskaamme.
Harry Kane, Tottenhamin päähyökkääjä ja kapteeni,
julkaisi somessa kuvan leijonista metsästämässä viestien:
"Varokaa, täältä tullaan."
Kukaan ei olisi Vards,
mutta hyvän joukkueen merkki on se, että se selviää yllättävistä tilanteista.
Siellä mies, jota kentällä kaivataan. Joukosta puuttuu 22 maalin Vardy.
Tänään hän on fanin roolissa.
Swansea-peli jännitti. Heiltä vietiin maalivelho.
Se oli raastavaa. Inhosin sitä.
Hän kai tunsi pettävänsä meidät, mutta emme ajatelleet niin.
Olimme siinä tilanteessa, koska meidän oli näytettävä,
että pärjäämme, kunnes hän palaa.
Mahrezille.
Mahrez tekee maalin.
Katsoin jätkien peliä ihan fiiliksissä. He olivat uskomattomia.
Gray. Ja Albrighton iskee sisään. -Väki hiljeni.
"Sanokaa mitä sanotte, mutta meistä ette pääse.
Vardyn kanssa tai ilman, olemme hyvä joukkue."
Leicesterin vauhti ei hyydy.
Se alkaa tuntua väistämättömältä.
Jos voittaisimme Man U:n,
kukaan ei voisi enää viedä meiltä mestaruutta.
Leicesteriä on epäilty koko ajan.
1. TOUKOKUUTA 2016
He ovat vastanneet kaikkiin kiusallisiin kysymyksiin.
Ei helpoin peli, kun tietää, että on pakko voittaa,
varsinkin Old Traffordilla.
Itsevarma aloitus Manchester Unitedilta.
Lingard. -He olivat ensin kuin herhiläiset.
Kuin olisivat ajatelleet:
"Luuleeko tämä sakki voittavansa omalla kentällämme?
Ei Leicester. Eivät voita."
Asialla Martial!
Kovaa painia, ja Morgan kopauttaa pallon sisään.
Man Unitedia vastaan tekemäni maalin jälkeen -
koin hienon hetken, kun juoksin kohti kannattajia ja osoitin äitiä.
Kapteeni Wes Morgan. juoksee Leicester-fanien eteen.
Ei tullut voittoa, mestaruus ei varmistunut,
mutta piste oikeaan suuntaan.
Vaikka Leicester sai pisteen, se jätti Tottenhamille mahdollisuuden,
sillä matemaattisesti mestaruus oli vielä auki.
Leicesterin ratkaisun hetki lykkääntyi, mutta taakka on nyt vastustaja Spursilla.
Tottenhamin piti seuraavana päivänä voittaa Chelsea,
jotta mahdollisuudet säilyisivät.
Jos Tottenham ei voittaisi Chelseaa,
meidät kruunattaisiin mestariksi.
Danny Drinkwater!
Vards ehdotti: "Katsotaan matsi meillä."
Hän soitti minulle.
"Pojat tulevat meille katsomaan Chelsea-matsia."
"Mitä, siis kaikkiko?" -Ajattelin, että se oli hyvä idea.
Sana oli selvästi alkanut levitä,
koska fanit alkoivat kerääntyä kotimme lähistölle,
seisoskelivat portin ulkopuolella.
Ajattelin: "Eihän Leicester vielä voittanut."
Tänä iltana Leicester on kuin lapsi jouluaattona,
perhosia vatsassaan,
jännittäen suurenmoisen utopian toteutumista.
Tarvittiin tasapeli tai Chelsean voitto.
Silloin kukaan ei saisi meitä kiinni.
Mutta jos Tottenham voittaisi Chelsean, he kaventaisivat kahdella pisteellä.
Homma jatkuisi seuraavalla viikolla. Tunnelma kiristyisi.
Tämä on ennennäkemätöntä.
5 000:1 kertoimella ei ole ikinä voitettu mestaruutta, kisaa tai kohtaamista.
Leicester City Football Club on lähellä -
tehdä paikallista, kansallista ja kansainvälistä historiaa.
"Antakaa olut. Olen sen tarpeessa. Olen ihan hermona. En kestä tätä muuten."
Kane! Maali!
Tottenham on elossa! Se on yhä...
Ei hätää. Vielä on aikaa. -Voi ei.
Son tekee maalin. 2–0 Tottenhamille juuri ennen puoliaikaa.
Kaikki vain istuivat hiljaa. -Se ei tapahtuisi tänä iltana.
Mutta kun toinen puoliaika alkoi, Chelsea kavensi.
Chelsea on taas pelissä mukana.
Koko maa Tottenhamin kannattajia lukuun ottamatta -
halusi meidän voittavan.
Chelsea halusi estää Tottenhamin mestaruuden,
tietysti Claudionkin vuoksi.
Ja sitten Eden Hazard -
teki jotain mahtavaa.
Diego Costa. Eden Hazard!
Loistelias maali.
Leicesterin maali.
Sekosimme ja aloimme hyppiä pitkin poikin. Mutta peli oli vielä kesken.
Pitäkää hatuista kiinni, Leicester.
Se on totta.
Kohta se on totta.
Vihellä jo.
Pilli on soinut Stamford Bridgellä.
Leicester City on Valioliigan mestari!
Kun pilli soi ja ottelu päättyi, olin aivan täpinöissäni.
Nauroimme ja hoimme: "Me voitimme liigan. Täysin uskomatonta."
Mestarit! Mestarit! Olé! Olé! Olé!
Tunteet purkautuivat, eikä sitä voinut uskoa todeksi.
Loistotyötä.
Se oli paras tunne ikinä.
Leicester on Englannin Valioliigan mestari. Voitteko uskoa?
Leicester-fanit juhlivat pitkälle yöhön stadionin ulkopuolella -
riemuiten yhtä jalkapallon merkittävimmistä saavutuksista.
Me teimme sen! -Mestarit! Olé! Olé! Olé!
Tämä on epäilemättä suurin saavutus lajimme historiassa.
Leicesterin saavutus valaa uskoa -
jokaiseen manageriin, pelaajaan, faniin, että itsellekin kaikki on mahdollista.
Ihan mieletöntä. Tämä ei tule toistumaan.
Ainutlaatuista.
Aikamme jalkapalloihme.
He löivät kaikki vastustajansa.
Ja meidät kaikki ällikällä.
Valioliigan mestarit 2016.
Upea Leicester City.
Se oli uskomatonta.
Se hetki on takuulla jokaisen jalkapalloilijan unelma.
MESTARIT
Se ei ollut Vardsille sattuma.
Hän saavutti sittemmin Golden Bootin, FA Cupin, Community Shieldin,
Team of the Seasonseja.
Kun ajattelee hänen lähtökohtiaan,
miten myöhään hän alkoi pelata,
tuskin kukaan on ponnistanut vastaaviin saavutuksiin -
sellaisista olosuhteista.
Täällä näitä pokaaleja on.
Mutta itselleni tärkeintä on pitää jalat maassa -
ja pää kylmänä.
Jos asiat olisivat menneet toisin, mitään näitä ei olisi…
Kunpa Jamie osaisi pysähtyä miettimään,
miten uskomaton ura -
hänellä on ollut ja on edelleen.
Mutta hän vain vähättelee saavutuksiaan.
Mietin sitä kaikkea, kun olen eläkkeellä, kun lopetan.
Kaikkia noita juttuja -
tulee mietittyä sitten paljon,
kun lopulta ripustan nappikset naulaan.
Mitä luulet, milloin lopetat?
Voi helvetti. Siinäpä miljoonan taalan kysymys.
En tiedä.
Uskon vakaasti, että jalat kertovat, kun on aika.
Minulla on yhä se nälkä ja into.
Leicester antoi minulle mahdollisuuden.
Uskon antaneeni runsain mitoin takaisin.
24. HUHTIKUUTA 2025
Meillä on kerrottavana suuri uutinen. Jamie Vardy lähtee Leicester Citystä -
tämän kauden jälkeen pelattuaan seurassa 13 vuotta.
On vihdoin aika panna pillit pussiin.
Nyt on oikea aika.
Haluan sydämestäni kiittää kaikkia.
Leicesterillä on lopun elämäni valtava paikka sydämessäni.
Sanon nyt hyvästit, mutta näette minut taas pian. Lupaan sen.
Koska tiedät, mihin joukkueeseen menet?
Sitten, kun lakkaat kyselemästä. -Niin?
Kerron kyllä sitten.
Pelottaa avata tämä.
Se näyttää kivalta.
Mitä? Onko tämä kiva?
Ai on?
Ei tämä kyllä ole kiva. Miksi haluat panna minut roskikseen?
Jos teet maalin, en tee sitä.
Kiitti, Mins.
Annoitko isille kivan kortin? -"Tee maali, tai joudut roskikseen."
Eikä. Kirjoititko oikeasti niin? -Joo.
USKO ITSEESI HOMMA HANSKASSA!
Valmiina? -Joo.
Viimeisen kerran?
Joo.
Rakastan sinua.
18. TOUKOKUUTA 2025
Jamie Vardyn viimeinen peli Leicesterin paidassa.
Hänen 500. esiintymisensä, ja tavoitteena 200. maali.
HYVÄSTI, KAIKKIEN AIKOJEN SUURIN
Loistava juoksu. James Justin. Jamie Vardy!
200. maali Leicesterin paidassa.
Totta kai tästä tuli hänen päivänsä.
Leicesterin numero yhdeksän. Jamie Vardy.
Kiitos, että otitte minut ja perheeni omaksenne.
Toivottavasti olen antanut yhtä paljon.
Miten todennäköistä oli, että Vardy saavuttaa sen kaiken?
Yksi miljoonasta, paitsi ettei se riitä.
Yksi kymmenestä miljardista.
Tämä on mielestäni suurin altavastaajan tuhkimotarina koskaan.
Mikä saavutus niistä lähtökohdista, ja mitä kaikkea hän sai kestää.
JÄÄMME KAIPAAMAAN SINUA
En osaisi kertoa, miten sen tein, miten se tapahtui tai miksi.
Se on ihan hullua.
KIITOS VARDS
Mutta tiedän tasan tarkkaan,
että kun ei anna periksi ja kun on oikeita ihmisiä tukena,
kun saa tulla kotiin rakkaiden luo, jotka haluavat sinun parastasi,
pystyy mihin vain.
Olen siitä todiste.
Tekstitys: Päivi Vuoriaro