Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
HISTORIEN BAK
Går det bra, Jamie?
Faen heller.
Jeg trenger en drink.
-Ok, gutt? -Jeg er nysgjerrig.
Med ett ord, hva tror du de fleste tenker når de hører "Jamie Vardy"?
Jøss.
Ett ord.
KING POWER STADION
Ett ord?
Det er vanskelig.
Fart.
Aggresjon.
Mål.
Lojal.
-Venn. -Ja, god venn.
Legende.
LEICESTERS BESTE
Utrolig.
Ett ord?
Sikkert tulling.
Det er Vardy!
Fantastisk fra Vardy.
Folk ser en bråkmaker.
Erter motstandernes fans.
Men han er mye mer enn det.
Han er tidenes største underdog-historie.
Gutten som kom fra ikke-ligafotball,
det er det ultimate fotballeventyret, ikke sant?
Å ta det hoppet til Premier League er Everest uten oksygen.
Det var da det ble virkelig.
Det var mange varselflagg.
Rulleblad, drikking, festing, slåssing.
Personligheten hans har en selvødeleggelsesknapp.
Jamie Vardy har fått bot.
Faen. Hva har jeg gjort?
Du kommer til å ødelegge alt du har jobba så jævlig hardt for.
-Hallo. -Og det var da alt forandret seg.
Alt.
Vardy-volley. Ja!
Det skjer noe spesielt her. Vi kan oppnå det umulige.
Vi kan vinne ligaen.
Alt kan skje i fotball.
Jamie Vardy har skrevet historie.
Fra ikke-ligaprins til Premier League-konge.
Det er Jamie Vardy!
Hvor begynte alt dette for deg, Jamie?
Kan jeg få en øl først?
-Så klart. Hvor er de? -Skapet bak deg. Det lille.
Det burde være en Modelo nederst.
-Ja. -Det er nå det blir rart.
-Ja. -Og…
Kan du gi meg den store trepikken som damen lener seg på?
Å, ja. Fant den.
Der, ja.
Takk.
Ja. Klar.
Ok. Hvor begynner historien din?
-I fotball eller bare livet? -Livet.
De er definitivt sammenflettet.
Det begynte i Sheffield, like utenfor Hillsborough.
Jeg var rundt 19, 20 år gammel og bodde hos foreldrene mine.
Familielivet var bra. Jeg jobbet på fabrikken.
Lagde krykker, gåstoler, hjelpemidler for de som ikke kunne gå.
Det var hardt arbeid, lange dager. Det ødela ryggen min.
Det var ikke barndomsdrømmen, men trodde det var veien livet mitt gikk.
Det var den veien jeg var på.
Da du var liten, hva var det du ville bli?
Drømmen min som barn var å spille for Sheffield Wednesday.
Jeg dro på kampene til Sheffield Wednesday hver uke
og så David Hirst.
Og Hirst. Det er et flott mål.
Han var spiss.
For å spille en-to med Waddle. Hirst gjennom og scorer!
Da han scoret, hoppet fansen opp og feiret.
Jeg husket den følelsen og ville gjøre det han gjorde.
Jeg ville bli spiss.
Da jeg var ti, ble jeg bedt om å signere for Sheffield Wednesdays ungdomsakademi,
som er neste steg mot å bli profesjonell fotballspiller.
Det er mye slit, offer og hardt arbeid.
Men å signere for akademiet var alt.
På skolen spilte vi fotball i hvert friminutt.
Storefri, fotball.
Tre ganger i uka. Etter det, trening.
Det var drømmen.
Jeg kom helt opp til under-16.
Jeg var liten for alderen. Hadde ikke vokst ennå.
Men når du kommer så langt,
antar du at du skal spille fotball når du blir eldre.
Men de sa nei.
"Du er ikke stor nok til å lykkes som proff. Du er ikke god nok."
Det var tøft å høre.
Etter det tenkte jeg ikke på å bli proff engang.
Når du er 20, om du ikke er i Premier League,
er sjansen for å lykkes liten.
Jeg spilte fortsatt deltid for et lag kalt Stocksbridge.
-Det var åttende nivå, ikke sant? -Det åttende nivået. Det er sprøtt.
Det er langt til toppen. Det ville ikke skje.
Stocksbridge er en ikke-liga-klubb.
Det kalles ikke-liga fordi det ikke er en profesjonell liga.
Vannet er skrudd av eller kaldt, og lyset dempes. Banene er tunge.
Det kommer bare 100 til 200 fans, men det var bare venner, fotball,
og la oss ha det gøy.
Jeg signerte for førstelaget og kontrakten
betalte 120 pund i uka, tror jeg.
Første gang han trente, løp vi i tolv minutter.
Jeg husker ikke hvor mange ganger han løp forbi.
Han var lynrask.
Han løp stadig forbi meg. "Fortsett, Brett. Du klarer deg bra."
Den må spilles til venstre. Tar den med inn.
For et bra mål.
Han tok det fra sin egen halvdel. Vardy.
Jamie hadde alt. Tempo, kraft, evne, utholdenhet, mot.
Han gjorde opp for det han manglet fysisk, kroppsmessig,
med aggresjonen.
Jeg var alltid mindre.
Man skulle tro fullvoksne menn ville gi meg juling.
Du må komme deg opp igjen,
og la dem vite at ingenting vil stoppe deg
og at du kan ta igjen.
Han var en lykkeamulett for oss hver uke.
Vi sa til ham: "Du har noe. Du kan lykkes."
Men han var så blasert. "Ja, takk for det, Brett. Vi tar en øl."
Jeg tror ikke han forsto at han hadde et unikt talent
som måtte tenkes på og utvikles.
Jeg trodde aldri det kunne skje noe mer alvorlig med fotball.
En vanlig uke for meg var jobb åtte til fem,
så rett fra jobb til trening.
Så hjem, seng, klar til å jobbe igjen.
På lørdag og søndag drakk jeg vanligvis med kompisene mine.
Etter kampen på en lørdag, gikk jeg rett på puben
med The Inbetweeners.
Alle hadde samme interesser.
Vi likte å drikke. Vi likte fotball.
-Og Wednesday. -Vi likte Wednesday.
-Alle hadde samme interesse. -Og jenter?
Ja, vi likte jenter.
-Hvorfor kalles dere The Inbetweeners? -Fra programmet The Inbetweeners.
Å, venn. Ny venn.
Venn.
Se på oss. Vi er raringer.
Hvor kom navnet Sykemelding fra?
Hvem faen har du snakket med? Ja. Sykemelding.
Jeg var veldig… Jeg var flink til å ha mandager fri.
Veldig flink.
På det tidspunktet hadde jeg ikke stabilitet i livet.
Det fikk meg i mye trøbbel.
En kveld var jeg ute med en kompis.
Noen gjorde narr av høreapparatet hans.
Så vi slåss med ham,
og plutselig satt jeg bak i en politibil.
Ble siktet for kroppskrenkelse.
Dommeren ga meg seks måneder med elektronisk fotlenke.
Jeg måtte være hjemme fra 18.00 og fikk ikke dra før 06.00.
Han kunne ikke spille midtukekamper.
Han dro tidlig fra lørdagskamper for å komme hjem i tide.
Det gjorde at talentspeidere ikke kunne se ham spille,
så han kom seg ikke videre.
Jeg tok tak i ham i garderoben og sa:
"Du må bli voksen og innse at du har et talent."
Fotballen handlet om å ha det gøy.
Trodde fortsatt ikke det ville føre til noe.
Men jeg hadde gjort dette mot meg selv.
Jeg skuffet folk. Jeg skuffet lagkameratene mine.
Det er ikke en god følelse.
Tankegangen videre fra det var… Ikke vær en drittsekk og gjør det igjen.
Hadde jeg ikke hatt fotball, hadde jeg nok
fortsatt å havne i trøbbel, som fører til et sted du ikke vil være.
Fengsel.
Vi kom til sluttspillet i vår første sesong.
Andre sesong var vi bare uslåelige.
Vi vant Sheffield Senior Cup,
og vant opprykk sammen. Jamie spilte en viktig rolle i det.
Jeg kom til et nivå der jeg koste meg,
men jeg trengte bare noe nytt.
FORESPØRSEL OM OVERFØRING
Det var da jeg signerte for Halifax.
MED VENNLIG HILSEN
Det var trist å miste ham.
Det skjedde på rett tidspunkt til at han tok den sjansen.
De var en større klubb.
Stadionet var… Det var et stadion.
Det var et steg opp.
Jeg tenkte aldri på å gå høyere eller noe.
Veien til Premier League var vanligvis gjennom et akademi.
Å ta det hoppet fra ikke-liga til toppen av pyramiden
er et utenkelig fjell.
Everest uten oksygen.
Men vi visste han kunne det.
To år tidligere ble jeg fortalt at fotball ikke var for meg.
Det var mer av det samme, bare ha det gøy.
-Hvor fornøyd er du? -Veldig fornøyd.
Vi ble fortalt før at de scoret mye.
De lakk ikke mye, så vi holder nullen og scorer seks.
-Veldig imponerende. -Har du…
Jeg bodde fortsatt hos foreldrene mine i Sheffield.
Jobbet på fabrikken. Etter et heltidsskift
hoppa jeg i bilen, kjørte en time til Halifax, trente og kjørte hjem.
Gjorde meg klar til neste skift.
Det var krevende, men jeg kunne spille sporten jeg elsket
og score mål.
Jeg hørte om Jamie fra en spiller.
Han spilte for Halifax Town.
"Vi har nettopp signert en spiller som heter Jamie Vardy.
Han er en galning, men vi skal vinne ligaen på grunn av denne gutten."
Jeg husker jeg sa: "Halifax, hvilken divisjon er de i?
Jeg ser nedover ligaene, og de er på sjuende nivå.
Sjuende nivå kan ikke ha spesielt gode spillere.
Fotball var livet mitt. Jeg ville bli fotballagent.
Jeg slet med å få møte med en spiller, for ikke å snakke om å signere en.
Jeg tenkte jeg skulle ta en titt
på denne galningen Jamie Vardy.
Kom igjen, Jamie.
Jeg ser denne spilleren, utrolig fart, og så så du magien.
Magien skjer når ballen spilles bak. Fikk han den, bommet han ikke.
For et mål! Av Jamie Vardy! Hvem ellers?
Jeg så meg rundt, bare, så noen andre dette?
Denne gutten hadde utvilsomt en sjanse.
Problemet var å få tak i ham.
Han tok aldri telefonen.
Hvordan kan det være vanskelig å få tak i en spiller
som spiller på sjuende nivå?
Han var nok på puben.
Jepp.
Fikk tak i ham til slutt, og han sa ja til et møte.
Hadde akkurat stått opp da noen ringte på.
Jeg hadde på dress da jeg banket på, fordi jeg ville gi et godt inntrykk.
Men han kom til døra i bare et par shorts.
Ja, åpnet døra i undertøyet.
Denne hårløse skinheaden så på meg og sa: "Hva vil du?"
"Det er John. Jeg har kommet for å treffe deg."
"Å, ja. Kom inn."
Jeg husker at jeg sa til ham: "Du har et utrolig talent,
og om du kan fokusere på fotball og ta det på alvor,
kan du spille for England."
Jeg hørte moren hans le på kjøkkenet.
Det er alle drømmers drøm. Det er dumt å så mye som tenke på det.
Sa han ville være agenten min. Tror jeg sa ja for å bli kvitt ham.
Så jeg endte opp med John Morris. Har vært sammen siden.
-Jamie, er du her neste år? -Nei, jeg signerer for Ibiza Town.
Vi skal til Ibiza, og jeg kommer aldri tilbake.
Vi rykket opp, vant ligaen.
Jeg snakket med John og sa: "Hør, jeg slutter i jobben.
Jeg skal bare prøve fotball i et år.
-Går det, så går det." -Jeg måtte få ham i ligaen.
Jeg måtte mase på folk.
Jeg ringte rundt, snakket med folk, sendte meldinger.
Men ingen ville ha ham.
Du måtte overtale folk til å se forbi problemene.
Han var ikke ung, han var 24. Det er gammelt i fotball.
Rulleblad, drikking, festing, slåssing.
Så fikk jeg en telefon, og dette laget kom fra ingensteds.
John sa: "Vet du hvor Fleetwood er?"
"Nei."
"Søk etter det. Det er dit du skal."
Fleetwood var på femte nivå på den tiden.
Men mer enn det var ikke noe jeg tenkte på engang.
Jeg har alltid ment at jeg er god. Jeg har aldri villet bli revet med.
Dette er Jamie Vardy.
Og Vardy hele veien. Den er inne!
Det var alt for Fleetwood!
Fleetwood Town-sesongen var der magien skjedde.
For første gang i historien deres.
Rett til Fleetwoods faremann. Vardy scorer!
Han var glad. Han elsket livet. Å ha ham på laget var som å jukse.
Jamie Vardy!
Jeg tror jeg scoret 31 på 34 kamper.
Jamie Vardy scoret ni mål i sine siste ni kamper.
Speidere har sett på ham de siste ukene.
Han klarte seg bra i første halvdel av sesongen.
Folk ringte meg denne gangen.
Han fortsatte. De vant ligaen. Enda en medalje til ham.
Han ble årets spiller. Han var hovedmannen.
En dag ringe styrelederen i Fleetwood:
"Jeg har avtalt vilkår med tre klubber fra EFL Championship."
Engelsk fotballs andre nivå.
Dette skjer. Det kommer.
Kanskje jeg har rett.
Og en av de klubbene var Leicester City med Nigel Pearson som manager.
Jamies store helt, selv om han ikke innrømmer det.
-Nigel var kaptein på Sheffield Wednesday. -Det var spennende.
Jeg hadde sett ham spille for Sheffield Wednesday. Det var enormt.
Historien hans var interessant. Det var interessant å møte ham.
Han var veldig stille og veldig…
Bare veldig stille da han kom inn, men han har et glimt i øyet.
Den stille siden var nok fordi jeg drakk litt kvelden før.
Var ikke i toppform.
Nigel sa: "Kom igjen. Signerer du for oss?"
Det var bare ett sted jeg ville.
Vi klarte det.
Kontrakten var på rundt 8000 pund i uka. Mer enn han noensinne hadde tjent.
Jeg var henrykt. Nå skjer det.
Jeg har kommet fra sjuende til andre nivå.
Jamies reaksjon var veldig avmålt. Ikke: "Utrolig, vi klarte det.
Vi skal til EFL Championship." Ingen klem, ingen high-five. Bare: "Ok."
Det var da Leicester kom med budet
at jeg begynte å tro at jeg kanskje var god i fotball.
Men jeg var 25 og ble nettopp proff.
I ukjent farvann fordi det var et enormt hopp.
Det blir et stort skritt, men jeg klarer det nok.
Sjefen har tydeligvis fulgt med på meg.
Håper jeg kan gjengjelde tilliten hans.
Han var ikke et stereotypisk akademiprodukt.
Han hadde en skarphet.
Du kunne se det i øynene hans, kroppsspråket, oppførselen.
Måten han angriper en fotballkamp på
er annerledes enn andre spillere jeg har jobbet med.
Spisser takler ikke. Jamie takler.
Jeg tror det ble kunngjort tre dager senere.
Jeg var på puben hjemme med kompisene mine.
Vi var her inne. Det pleide å være en TV.
-Vi sitter rundt bordet. -Det kom på nyhetene.
Han har skrevet om rekordbøkene,
men prisen på en million pund vipper ikke Vardy av pinnen.
Det er en ære. Jeg må ha gjort det veldig bra denne sesongen.
Om de vil betale, må jeg vise at jeg er verdt det.
Det tok helt av på nyhetskanalene og i avisene.
"JEG KAN SCORE"
En ikke-ligaspiller hadde aldri før gått for en million pund.
Det var nok på det tidspunktet det ble alvor.
Hva visste du om Leicester City på det tidspunktet?
Om jeg skal være ærlig, som klubb, ikke mye.
Det er mye stolthet fra Leicester.
Men på den tiden hadde de ikke vunnet noe.
Ingen FA-cup, ingen Premier League-tittel. De hadde aldri vært Englands mestre.
Det er en veldig gjennomsnittlig Midlands-klubb.
De hadde nådd dypet. I 2008 falt de til EFL League One,
tredje nivå i engelsk fotball, for første gang.
Det er den nest verste følelsen jeg har hatt, bortsett fra død i familien.
Det har gått sakte i flere år etter det.
De er tilbake i EFL Championship igjen.
De kjempet seg tilbake til EFL Championship. Det var nytt håp.
De er det definitive underdog-laget.
Bortsett fra de i Leicester, avskriver alle dem.
Vi ble aldri snakket om som utfordrere.
Mange av spillerne ble ansett som overflødige.
Kontraktene deres hadde utløpt.
Ingen andre ville ha dem.
Men de likte å overraske folk. Hver sesong skjer det noe.
Det er alltid en historie.
Når du går inn i garderoben, ser du standarden på spillerne.
Du bare: "Faen. Jøss."
Jeg vil ikke si jeg var betatt av stjernene, men følte nok ærefrykt.
Jeg hadde ikke hørt om ham.
Jeg har hørt nyhetene, jeg så mediene, og du forventer mye.
Han kan score mål. Kan han score mål på dette nivået?
Første gangen der føltes nok skremmende.
Kom i en drittbil, i drittklær, med drittfrisyre.
Kom inn i garderoben,
kledd som om han våknet i Malia og kom tilbake til fotballen.
Han hadde baggy jeans, stor T-skjorte med V-hals, armbånd.
Det var nesten søtt å se ham i de klærne.
"Stakkars, han prøver."
Første kamp var cupen i Torquay. Jeg klarte å score.
Jeg tenkte: "Fortsatte som vanlig."
Gjorde det samme som året før.
Men det fungerer ikke sånn i fotball.
Han fant ikke føttene, satte ikke spor.
Han kommer fra ikke-liga der han vet hvordan det fungerer.
Vi kan lure forsvarsspillere i den ligaen.
Vardy prøver å utnytte farten sin.
I EFL Championship leser forsvarerne bevegelsene dine.
De matcher deg.
Og jeg vet at han strevde i sin første sesong.
Vardy header. Av stanga!
-Han virket veldig fjern. -Fjern.
-Han manglet noe. -Nivået virket for høyt.
-På dypt vann. -Ja, det virket sånn.
Martin Waghorn erstatter Jamie Vardy.
Jeg prøvde.
Jeg ga alt. Det var ikke godt nok.
Det var tøft, for nå var plutselig alle involvert.
JAMIE VARDY DIN IDIOT
Flere fans, aviser, alt.
JAMIE VARDY KAN IKKE SCORE MÅL
Du lar deg selv tenke at:
"Kanskje jeg ikke er god nok for EFL Championship."
KANSKJE IKKE HANS SESONG I ÅR :(
Den største testen i Leicester var å bli proff.
Da jeg intervjuet ham den første sesongen, virket han litt fortapt.
Han prøvde å finne ut hva slags standard han måtte leve opp til.
Jeg tror han fikk kultursjokk.
Nivået har gått opp et par hakk. Han prøver fortsatt å leve den livsstilen.
Noe av det han gjorde det første året, du ville aldri trodd han var proffspiller.
Pleide å ta en drink for å glemme det som best jeg kunne.
Sammen med kompisene, snakke om fortiden, de gamle minnene.
Men den drinken kunne bli til to dager.
Han innrømte at han brukte alkohol for å takle presset han følte,
og om hvordan han lagde sin egen alkohol,
Skittle-vodkaen.
Han hadde en stor flaske Belvedere.
Han helte i poser med Skittles som oppløste seg oppi der.
Han sa: "Det smaker som Skittles." Men det var helt grusomt.
Leiligheten hans var full av pizzaesker.
Post over hele gulvet.
Jeg ordnet regningene fordi han ikke betalte dem.
Han var sen på trening et par ganger på rad.
Jeg sa: "Jamie, du havner i ikke-ligaen igjen.
Du har én sjanse i livet. Ta den eller ikke."
Men Nigel var utrolig mild mot Jamie.
Nesten som et far-sønn-forhold.
Vi visste at han hadde det tøft.
Et element av personligheten hans har en selvødeleggelsesknapp.
Vardy-utfordring, men urettferdig.
Det føltes riktig å gi ham den ekstra støtten han sårt trengte.
Det var tøft. Jeg ba ham sende meg tilbake til Fleetwood.
Jeg trodde jeg kunne dra tilbake og score mål igjen.
Men Nigel snudde seg og sa: "Det skjer ikke.
Vi tror på deg. Du er god nok. Du skal ingen steder."
Om jeg skulle komme meg videre, trengte jeg stabilitet.
At noen var der med meg
og hjalp meg.
Jeg var akkurat ute av et dårlig forhold.
Jeg hadde en liten gutt,
og jeg jobbet på en nattklubb i Sheffield.
Og jeg fikk en telefon fra noen
som sa: "Du må organisere en bursdagsfest for meg.
Kan ikke si hvem det er." Da tenker jeg: "For Guds skyld".
Det blir kaos.
Jeg fant ut at det var Jamie Vardy. "Hva er så viktig med det?"
Jeg visste ikke engang hvem han var,
men da jeg fant ut at Jamie var en profesjonell idrettsutøver,
fikk jeg mest lyst til å løpe motsatt vei.
Folk tror de er idioter,
alle er drittsekker.
Jamies bursdag kom,
og så klart kommer Jamie helt drita.
Han hadde én venn på hver side som holdt ham oppe,
og jeg tenkte: "Herregud."
Ja, jeg kom sørpe full på min egen fest.
Det neste jeg ser, er at vennene hans bestiller store flasker champagne.
De er nå ute på dansegulvet og heller dem over folk.
-Det var sykt. -Ja det var bra.
Jeg er faktisk drittlei av dette nå.
Disse guttene er ikke en normal gruppe gutter.
De er gærne. Pøbler.
Ja, det høres ut som kompisene mine.
-Er det den? -Nei.
Er det? Er det den siden?
-Samme signatur. -Veldig lik.
Wes Morgan er på dansegulvet med denne champagneflasken,
og heller det i munnen til alle som vil ha.
Det neste jeg ser, er at Jamie bokstavelig talt blir båret ut
av klubben av to venner.
Jeg bare: "Heldigvis. Én mindre."
Senere den kvelden fikk jeg en tekstmelding av Jamie:
"Jeg vil virkelig se deg." Jeg bare, nei, slett.
Jeg sendte henne melding med en gang jeg våknet.
Hun var pen. Hun hadde en aura rundt seg.
Jeg tenkte at hun var den rette.
Jamie sender meldinger. Ga seg ikke. Så ringte han.
Jeg svarte et par ganger. "Glem det."
Han lot meg ikke være i fred.
Nei, jeg ga meg ikke. Det kom ikke til å skje.
Til slutt tenkte jeg bare: "Faen heller. Svar, møt ham, så går det over."
Og jo mer jeg satt med ham, jo mer innså jeg at
bak denne sprø, alkoholelskende, ville festgutten,
var det faktisk en veldig snill fyr
som var flink til å lytte og fin å snakke med.
Vi bestemte oss for å gå på flere dater, se hva som skjer.
Å være rundt henne var en utrolig følelse.
Så begynte det å bli alvorlig.
Det var andre jenter.
Folk kommer til å henge seg på. Han er berømt.
Han visste ikke hvordan han skulle takle det, for det kommer og går.
Bex var annerledes. Etter noen uker kalte han henne kona si.
Jeg hadde aldri sett ham ha ordentlige kjærester.
Men snart kom Becky på kampene.
Jeg tenkte: "Denne blir kanskje værende."
Og så sa hun at hun var gravid den andre gangen jeg så henne.
Du tenker: "Er hun der av riktig grunn?"
Det var ikke planlagt, men vi bestemte oss for å prøve.
Men han fortsatte å drikke seg veldig full.
Hver helg. Forsvant.
Jeg skulle ha ultralyd og fikk ikke tak i ham.
Umulig å finne.
Jeg ringte John Morris og bare:
"John, finn ham. Jeg må snakke med ham."
Noen drikker i åtte timer. Jamie hadde vært på fylla i 36 timer.
Det var alltid med The Inbetweeners.
Jeg kunne ringe og si: "Hvor er han?"
Vi satt og drakk på den lokale puben.
Vi satt rundt bordet nede. Så stormet hun inn fra ingensteds.
-Ansiktet var torden. Hun var sint. -Ja, hun var sint.
Jeg sa: "Du, jeg, vi må snakke nå."
-Han var som en skolegutt. -Han reagerte raskere enn på banen.
Jeg sa til ham: "Hva er greia di? Hva er det som skjer?"
Jeg visste jeg kunne fortelle henne alt.
Han begynte å åpne seg da om hvorfor han oppførte seg som han gjorde.
Han sa: "Jeg har så mye press på meg nå
fordi de har brukt så mye penger.
Jeg tror ikke jeg kan leve opp til de forventningene."
Jeg spurte: "Hvorfor tviler du på deg selv?
Du har en utrolig mulighet til å gjøre noe spesielt."
Jeg sa: "Hva føler du om det?" Han svarte: "Det går nok aldri."
Han sa han alltid hadde blitt avvist og ble fortalt at han ikke var god nok.
Så naturligvis begynner vi å tro at det er sant.
Men jeg sa til ham: "Du kommer til å ødelegge alt
du har jobbet så hardt for
om du ikke forandrer livsstil."
Jeg ber deg ikke slutte å drikke. Jeg ber deg om å styre det.
Og det hun sa var riktig. Det måtte stoppe.
Jeg måtte høre det.
Vi snakket i timevis, og det var som terapi for ham.
Det var på det tidspunktet ting virkelig snudde,
og på ganske kort tid.
Hun ville det beste for ham.
-Det var da han tok det mer alvorlig. -Så mistet vi ham.
Vards var borte, vi måtte kjøpe vår egen øl.
Vards før og etter Becky er to helt forskjellige mennesker.
Den stabiliteten, den roen i livet hans,
det var synlig på banen.
Fortsatt med Vardy. Angriper!
Jamie Vardy, der ja. Det er målet med Jamie Vardy.
Slår til. Mål. Jamie Vardy.
Hun oppfordret meg til å bli bedre og gå i riktig retning,
og det var 100 % det jeg trengte.
Dårlig pasning fra Jay Tabb.
Jamie Vardy, som har det bra mentalt,
vil ha en positiv effekt på andre.
Fortsatt Jamie Vardy. Det kunne bare bli ett utfall.
Her er Vardy. Mål.
Målet var å rykke opp til Premier League.
Vi fløy gjennom den ligaen.
Fikk 102 poeng, og Vards var en stor del av det.
Han ble spilleren som kunne være lagets gnist.
Jamie Vardy, en romantisk historie.
For to år siden spilte han for Fleetwood Town.
Så kom han til Leicester forrige sesong for en million pund,
men han har levert i denne kampanjen.
På bare fem år klatret du fra åttende nivå i fotball
til toppsjiktet.
-Hvor mange år? Fem? Fy faen. -Fem.
Det er en kløft mellom hver divisjon,
men det største hoppet er til Premier League.
Spillere fra hele verden, de aller beste,
spiller i Premier League.
De spiller mot Man United, Arsenal, Liverpool, Manchester City.
Det er den rikeste ligaen i verden,
og det er en kobling mellom penger og suksess i Premier League.
Klubber som Leicester forventes ikke å konkurrere med eliten.
Et lag som akkurat har rykket opp, sliter hele sesongen.
Hovedmålet ditt er å bli i den ligaen.
Jeg ville se om jeg kunne gjøre det på dette nivået.
En følelse av energi og forventning rundt King Power stadion før denne.
Sola kom frem i rett øyeblikk.
Det var mer spenning enn noe annet i garderoben.
Guttene var spente på å spille mot Man United.
Alle ser på Man United over hele verden, så plutselig
er ikke publikum bare England, det er hele verden.
Disse Leicester-spillerne har holdt på med sitt
i og rundt EFL Championship.
Dette var en stor David mot Goliat-kamp.
Leicester var ute av Premier League i ti år.
Nå kjempet de mot Manchester United, kongelige i engelsk fotball.
Det føltes ekte.
Her kommer de. Leicester mot Manchester United.
Jeg har aldri brydd meg om hvem jeg spiller mot.
Du må bare fokusere på deg selv. Det var hovedfokuset den dagen.
Jeg vil aldri glemme Man United-kampen, for han har den teite hanekammen.
Jamie Vardy starter en Premier League-kamp for første gang.
En sånn frisyre, for en tulling.
Ja.
Da han kom hjem fra frisøren, sa jeg bare:
"Hva feiler det deg? Hvorfor kan du ikke være normal?"
Jeg var bare meg selv.
Hvorfor ikke? Jeg skal gjøre mitt beste i denne sesongen.
Falcao, han leter etter van Persie.
Der kommer Robin Van Persie og er i gang for sesongen.
Rooney. Di María har fortsatt løpet.
Di María går for avslutningen, og det er et sensasjonelt mål.
De scorer tidlig.
Du tenker: "Da er vi i gang. Ikke bli for ivrig."
Man United må ha tenkt: "Dette blir lett."
Det kan bli fire, fem, seks - null. Men plutselig kom Jamie Vardy.
Det er bare ett mål. La oss fortsette og se hva som skjer.
Van Persie. Di María. Avledet og inn.
Herrera ruller i vei.
3-1 under. Dette ser ikke bra ut. Det er som om kampen var over.
Jamie ser på benken for å si: "Er du sikker?
Det er fortsatt mye tid."
Du kan fortsatt få til noe her.
Han løp alt han kunne for å prøve å skape noe for laget,
skape noe for seg selv.
Han så ut som ei bølle på banen, et vilt dyr i bur med kraft, fart, energi.
Han var overalt.
Det føltes som om det var to Vardyer på banen, og han var som ei stor bølle.
Rafael svarer og gir bort en straffe.
Og der er Cambiasso.
Det neste som skjedde var mirakuløst.
Ritchie De Laet har Vardy foran og åpen.
Vardy kan vinne her for dem.
Han scorer!
Tidenes comeback.
Jeg var utrolig gira, må innrømme det.
Jamie Vardy med sitt første Premier League-mål.
Det er alltid vanskelig å score, men å gjøre det i den beste ligaen,
det viser at det er her jeg skal være.
Jeg tror frisyren kan ha hjulpet.
Jamie Vardy har fest Ta med vodka og Charlie
Det er et eventyr. Han fortjener mye ros
for å vise folk at han kan spille i Premier League.
Leicester fem, Man United tre.
Vi hadde aldri trodd det kom til å skje.
Det var Jamie Vardy fem, Manchester United tre.
Hvor stor var dagen for deg?
For tre år siden spilte du for Fleetwood mot Kidderminster.
Utrolig, ikke sant?
Det er enormt. Reisen hit var ikke lett.
Nå er vi på toppen, men det handler om å bli her.
Tre poeng. Flytter oss oppover.
Mange hadde aldri hørt om ham, men det var kampen
der alle sa: "Hvem faen er han der?"
VARDY ER EN MÅLMASKIN
Alle ville finne ut mer om mannen bak navnet.
Og han kunne ikke fordra intervjuer.
Men for helvete.
Han var ikke selvsikker nok foran kameraer.
Filmer vi?
-Jeg var sjenert. -Du var klein.
Du så på ham og tenkte: "Au."
Jeg har blitt vant til fotballstandarden, og… Oi!
Unnskyld, bootycall.
Akademiet gir den treningen.
Han kom inn fra Fleetwood, bare: "Ja, gjør det."
Ungdommer nå må ta mediatrening,
mens jeg gjorde det alle barn gjør. Hoppet uti på dypet.
Svøm.
-Kan du gjøre det igjen uten å se inn her? -Jeg liker å se der. Jeg er en posør.
Det finnes ingen bedre måte å lære på.
-Hei, Becky. -Jeg så bare litt glans.
-Hvordan har du sett glans? -Jeg spurte.
-Spurte du? Har du spioner? -Jeg ventet til du var ferdig.
Jeg var ikke ferdig. Jeg var halvveis.
Ikke rynk på panna. Slapp av i ansiktet.
Ja.
Ingen liker en blank Vardy.
Ingen liker en matt Vardy heller. Ser jeg bedre ut på kamera nå?
Nydelig.
Etter kampen mot Manchester United kom Sofia til verden.
Det var spennende.
Det var en ny begynnelse.
Ny begynnelse for alle også.
Er vi på en huske?
Smil. Hallo.
Vi var overlykkelige.
Familiedelen var topp.
Nå hadde Bex og jeg vår egen lille baby.
Men fotballsiden var litt tøffere.
Leicester er nå nederst i ligaen.
De sliter med å score mål, og enda mer med å vinne.
Vi spilte dårlige kamper hvor vi ikke fikk noe resultat.
De var nederst på tabellen i 140 dager.
Det var ingen sjanse for å overleve. De var på bunnen.
Det virket som det kunne bli et mareritt.
Leicester har tapt igjen.
Om de forblir nederst, har de en stor kamp foran seg
for å bli i Barclays Premier League.
Tror du de kan holde seg oppe?
De må vinne fire av de åtte kampene for å gi seg selv en sjanse.
De har bare vunnet fem i sesongen. Det er mye å be om.
Det var over for oss mot slutten av sesongen.
Folk hadde gitt opp. Bookmakerne tok ikke veddemål.
Og vi var ferdige.
11. APRIL 2015
Leicester City får oss av gårde.
Om de ikke vant, risikerte de å rykke ned.
Tiden løp ut for dem.
Fire minutter ekstra. Vi er i de fire minuttene nå.
Det var 2-2. Det var over 90 minutter. Vi var ferdige.
Om jeg blir fortalt at jeg ikke kan gjøre noe,
gjør jeg mitt aller beste for å vise at jeg kan.
Venstre fot, Jamie Vardy. For et mål av Jamie Vardy!
Ga han Leicester City en sjanse til å bli i Premier League?
Målet ga oss gnisten vi trengte til å tro at vi klarer dette.
#FRYKTLØS
"Faen ta dette. Vi rykker ikke ned."
Det var mantraet hans. Han sa det og ropte det.
Han tok folk dit de trengte å være.
7 KAMPER IGJEN AV SESONGEN
"Vi blir på toppen" er ropet som gir ekko på King Power.
Ja, Ulloa!
Finner det nederste hjørnet.
Klarer de det? Slipper de unna?
Det var mye press, men Vards fikk alle til å slappe av
på grunn av personligheten hans, og det var smittsomt.
Jeg yter bedre om jeg er avslappet.
For en sjanse. Og Vardy var der.
Viktig seier for Leicester City.
De kan nesten smake trygghet nå.
Ser etter Vardy igjen. Morris!
Nok en seier for Leicester City.
De har nesten doblet antallet på litt over en måned. Utrolig.
Og det er fulltidsfløyta her på lysets stadion.
Leicester City har garantert sin plass i Premier League neste gang,
med et poeng her på Sunderland
og en omgang som overgår alle omganger i Premier League.
Vet ikke hvordan det skjedde. Utrolig bragd.
Det kalles "Den store flukten".
Klubben skulle spille Premier League neste sesong.
Det var utrolig for alle.
Og Vards var i midten av det.
5 DAGER SENERE 21. MAI 2015
Jeg var ute og handlet juleklær.
Jeg fikk en melding om at Englands landslag ville ha meg.
Jeg leste den og lukket den, for jeg trodde noen kødda.
Har du måttet klype deg selv?
Jeg har kløpet meg selv hver dag siden landslaget ble nevnt.
Jeg forventet det. Om du tror det på sjuende nivå,
hvorfor forandre det på første nivå?
Jeg husker at han sa:
"Du skal spille for England." Jeg lo.
Men han hadde rett. Første gang han har hatt rett.
Vardy og Rooney for England.
Noe som ikke ville blitt sagt for et år eller to siden.
Det hadde ikke blitt sagt for tre måneder siden.
Det er den største æren. Å spille for landet ditt.
Ta på den trøya med de tre løvene.
Det er drømmen, sikkert noe han drømte om, og han fikk det til.
Jamie er ikke som andre landslagsspillere, for de har kommet gjennom akademier.
De har fått de beste ernæringsrådene. Styrketrening også.
Her kommer dette pussige vesenet som lever av pizza, Pringles og Red Bull.
Alle ville ha Jamie Vardy.
Han var ikke klar. Plutselig eksploderte det, helt uventet.
De er interesserte i alt.
På Facebook-kontoen hans fant noen: "Sleng dritt få bank."
SLENG DRITT FÅ BANK
Hva er "sleng dritt få bank"`?
Dette er problemet. Jeg vet ikke.
Jeg vet virkelig ikke. Det irri… Alle spør.
Jeg kan tenke meg at det var
en ganske vanlig tirsdagskveld for Jamie Vardy og guttene.
Noen slengte dritt og fikk bank.
Han la det ut på Facebook. "Sleng dritt få bank."
Han tok det som… Folk brukte det. "Vards slenger dritt får bank."
Aner ikke hvorfor jeg skrev det.
Jeg tror det var fra 2012 eller noe.
Jeg har ikke peiling. Men det høres bra ut.
Sleng dritt få bank, bank Sleng dritt få bank
Det ble et slagord, og fansen tok det til seg.
Internett-memer og sanger folk spilte inn.
Du så T-skjorter og tatoveringer. Det var alt mulig.
Få bank, still dem opp
Jamie Vardy ble en kultfigur, og det oppsummerte ham.
Om du snakker tull, får du noe.
En beskjed til forsvarerne i Premier League.
-Få hva? -Bank.
-Sleng dritt få… bank. -Bank.
I den nye sesongen mente vi at vi kunne vinne kamper.
Svever på månen
Vi har fortsatt fremdrift fra året før.
Kan vi fortsette slik?
Media melder om at Nigel Pearson har fått sparken
som manager for Leicester City. Ubekreftede rapporter for øyeblikket.
Det er et sjokk fordi Pearson har gjort en fantastisk jobb
med å holde Leicester i ligaen.
Han klarte den største flukten i Premier Leagues historie.
Jeg var helt sjokkert etter alt han hadde gjort for meg,
støttet meg og trodd på meg.
Jeg var… Jeg vil si jeg var knust.
Han er mannen som hindret Leicester City i å rykke ned.
En måned senere har han fått sparken av klubben.
Det var vanskelig å slutte, ja, under omstendighetene også, men…
…det var ærlig talt en tøff periode.
LEICESTER CITY SPARKER PEARSON
Det var et sjokk for alle, og jeg tror det er som med alt.
Etter en stor forandring, har man det ukjente.
Den store flukten skapte forventninger om at de kunne bygge på det.
Men da Nigel Pearson måtte slutte, var det mye tvil,
og det store spørsmålet var: "Hvem er nestemann?"
Leicester Citys søk etter en ny manager er over.
De har kunngjort at de har ansatt Claudio Ranieri.
Seriøst? Claudio Ranieri.
Claudio Ranieri.
-Hva faen? -Dette er et sjokk.
Folk trodde de hadde sett det siste av Ranieri.
Det er et merkelig valg. De har tatt en enorm risiko.
For meg er det veldig bra og veldig spennende
å starte den nye sesongen.
Han har vært manager for 14 forskjellige lag.
Senest Hellas der han bare tok ledelsen i fire kamper.
De tapte mot Færøyene. Han ble deretter sparket.
De var veldig forskjellige.
Nigels tilnærming var å fremme lagånden,
mens Claudio pleide å forandre mye. "Tinkerman", som han ble kalt.
Dette kunne bli en katastrofe.
Jeg visste ikke mye. Bare at han hadde vært i Chelsea.
Vi visste ikke hva vi kunne forvente.
Det ville bli annerledes enn den nåværende ledelsen.
Jeg vil ikke forandre for mye,
bare gi min… den italienske strategiske måten.
Laget vårt var ikke stort i begynnelsen av 2015-2016-sesongen.
Vi hadde ingen store signeringer.
Det var som et brorskap samlet med et trangt budsjett.
De så ut til å ha dårlige sjanser den sesongen.
Oddsen for at Leicester City skulle vinne Premier League var 5000 mot 1.
Det betyr at for hvert pund, kan du få 5000 pund tilbake.
Det var den høyeste vinneroddsen i Premier Leagues historie.
Du kunne hatt lavere odds på å finne Elvis Presley i live.
Du veddet på det umulige.
Et lag som Leicester vinner ikke Premier League.
Hvorfor sier du umulig? Hvorfor er det umulig?
Det kommer ikke til å skje.
Innerst inne var nok hovedmålet vårt
å unngå nedrykk, men jeg elsker å være en underdog.
Til syvende og sist er det 11 mot 11.
Laget spiller ingen rolle, alt kan skje.
Alt kan skje i fotball.
Etter elleve år borte fra engelsk fotball, er han tilbake.
Tidligere Tinkerman fra Chelsea som nå leder Leicester City.
Sesongens første kamp er alltid ukjent.
Du vet ikke hvor du er når det gjelder kondisjon
og sammenlignet med andre lag.
Fikk en god start.
Albrighton har levert. Truffet av Huth.
Den fant en vei inn. Jamie Vardy.
Leicester leder.
Fortsetter fra der de slapp forrige sesong.
Det var en dempet feiring.
Var det fordi han var vant til å score mål for England,
eller foregikk det noe i bakgrunnen?
Noen uker før den kampen
var jeg ute med kona, lagkamerater og partnerne deres,
vi spilte poker på kasinoet.
En fyr gikk rundt og så på alles kort,
og fortalte en annen fyr hva vi hadde.
Så braker det løs.
F*** TA DEG.
Shotglass flyr overalt.
Kort overalt.
Sheffield-gutten i Jamie kom ut for fullt den kvelden.
Og sa et par ting han ikke burde ha sagt.
Jeg husker at jeg satt i sengen en kveld, og vi blir oppringt av noen som sier
at overvåkningsfilmen hadde blitt gitt til media.
De trykker en rasismehistorie.
Faen, hva har jeg gjort her?
JAPSE.
GÅ VIDERE.
Brukte et uttrykk jeg ikke trodde var støtende.
Trodde det var en forkortelse for Japan.
Og det fikk meg i trøbbel.
VARDY I SLÅSSKAMP
Du bare: "Rasistisk?" Det er ikke meg.
-Han var fortvilet, så det er sagt. -Ja.
-Det er ikke ham. Han er ikke sånn. -Langt ifra.
-RASISTEN JAMIE VARDY -RASISTISK KØDD
HVERDAGSRASISTEN
Vi delte garderobe hver dag. Vi kjemper for hverandre.
Hver helg.
Når det gjelder å bli stemplet som rasist, aldri i livet.
-SKAMFULL FOTBALLKLUBB -JAMIE VARDY ER EN RASISTISK DRITT
Han sa ikke de ordene fordi han var rasistisk.
Han sa dem fordi han er udannet.
Det var en tilfeldig kommentar for ham,
men han innrømte med en gang at han hadde gjort det,
og jeg tror klubben prøvde å rette opp i det.
De kan si opp kontrakten min eller gi store bøter, til og med selge meg.
Det var en forferdelig situasjon.
Leicester City har bekreftet at Jamie Vardy har fått bot
og vil motta trening i flerkulturell forståelse.
Og det hjalp meg. Det er ikke noe man lærer.
Spesielt på…
På skolen, i oppveksten og sånt, blir du lært hva en rasist er,
hvilke uttrykk som ikke skal brukes, og som aldri bør brukes.
Det var nok en enorm læringskurve for meg.
Etter det skjedde, var det trening, dra hjem,
ikke sette seg i en situasjon der
noe dumt eller ille kunne skje.
Vi innså at vi ikke lenger var vanlige folk.
Selv om vi prøvde å leve normale liv,
var det ikke mulig lenger.
Den hendelsen viste hvordan alt hadde forandret seg.
Jeg vil savne dere.
Alt.
Klubben måtte komme seg videre fort.
Det var en følelse av at han måtte vinne noen tilbake.
Men folk forventet ikke det neste.
Jamie Vardy sparker den rett inn.
Her er Vardy. Jamie Vardy!
Han var utrolig. Han scoret en rekke mål.
Vardy bryter gjennom. Utrolig.
-Han scoret og scoret. -Vardy!
Han fortsetter å score.
Det er fem på rad fra Vardy.
Han var ustoppelig.
Og han drev laget fremover.
Det var som:
La oss se hvor mange poeng vi kan få.
Vardy tar over. Han scoret igjen. Han er i fyr og flamme.
Første gang jeg innså at jeg scoret flere mål på rad,
var da vi spilte mot Crystal Palace.
Han har gjort det igjen. Sju kamper på rad.
Men frem til da, ingen anelse.
Her er han, Jamie Vardy. Klar for å score igjen.
Målene fortsetter å komme fra Jamie Vardy.
Rekorden for flest mål på rad i Premier League
tilhørte Ruud van Nistelrooy. Han scoret i ti kamper på rad.
Omringet av hvite trøyer og fortsatt i gang.
For en prestasjon av Ruud Van Nistelrooy.
Van Nistelrooy var kongelig i fotball. Scoret for de største klubbene.
Så har du Jamie Vardy fra Sheffields bakgater.
Han kunne umulig slå den rekorden.
Er dette øyeblikket for Jamie Vardy?
Dette er øyeblikket!
Han fortsetter med den utrolige målrekken.
Han scorer i niende kamp på rad i Premier League.
Da jeg kom til nummer ni, var jeg ett unna å matche rekorden.
Mye av oppbyggingen, selvsagt, har fokusert på denne mannen.
Jamie Vardy går for rekorden.
Ti Premier League-kamper på rad.
Alle i garderoben bare: "I denne kampen utligner han rekorden."
Alle tenkte på det.
Van Nistelrooys tidligere rekord var også mot Newcastle.
Så det lignet.
Her er Vardy.
Med så jevne kamper er det ofte han som utgjør forskjellen.
Dette er Jamie Vardy!
Historieskaper.
Ti av ti.
Og eventyret fortsetter. Jamie Vardy lever drømmen.
Overskriftene vil handle om Vardy som scoret i ti kamper på rad,
men hva med Leicester City som har vunnet ti Premier League-kamper?
Jeg tror ikke de skal noen steder.
Det er vanskelig å forklare.
Takk, gutter. Kunne ikke gjort det uten dere.
Assistenten sa han skal sette øl på bussen og flyet.
Ja!
Han matchet rekorden, men kan han slå den?
Om det ikke føltes nok som et eventyr,
var Manchester United van Nistelrooys lag,
og Jamie Vardy kunne score sitt ellevte mot dem.
Det gjorde det enda bedre.
Alt kan skje, scenen er klar, lysene er på.
Dette er livet vårt, mine damer og herrer.
Det blir ikke bedre enn dette.
Alt rundt kampen føltes stort. Det føltes enormt.
Alle ville at han skulle klare det.
Men ingen snakket om det.
Vi ville ikke forstyrre ham og legge for mye press på én kamp.
Men han så ikke ut som han følte noe press.
Kvelden før Man United-kampen ringte jeg ham
og sa: "Det er greit om du ikke slår rekorden.
Du kom til ti. Det er en utrolig bragd."
Han var uttrykksløs. "Ikke tenk på morgendagen. Jeg fikser det."
Alle ville hjelpe ham å score det målet.
Se etter ham.
Vi ofret nesten målene våre for at han skulle score.
Det var en kveldskamp under lysene.
Alle håpet at Vardy skulle score.
Han er inne.
Og Christian Fuchs sender ballen til ham.
Fuchs.
Hva tenkte du da Fuchs sendte ballen og du skjøt?
Ikke bom.
Vardy!
Det er elleve. Det er himmelen for Jamie Vardy.
Hold av plass på forsiden og baksiden.
En Leicester-spiller har knust rekorden.
Da jeg scoret, gikk følelsene i taket.
Min, for faen.
Jeg fokuserer på øyeblikket.
Ikke alle får slå rekorder,
men å se en av våre nære venner og lagkamerater kunne gjøre det
er stort, og vi var glade på hans vegne.
Vi følte at vi hadde scoret selv.
Jeg har aldri før hørt så høy jubel der.
JAMIE VARDY HAR FEST
Alle støttet meg i rekordforsøket.
Det ga meg lyst til å gjøre det, men for dem.
Han sendte melding fra garderoben: "Det gikk bra."
BRA GJORT VARDY7!
Ruud sendte meg en tweet den gangen.
Det var offisielt rekorden min i det øyeblikket.
Ja, ganske bra.
Og etter målrekken hans,
fant vi oss selv nær toppen av tabellen.
Det var fantastisk.
Kona mi sa: "Du kan vinne Premier League."
Jeg så på henne. "Ikke vær latterlig."
Vi hadde julefest like etter, så vi hoppet på et fly.
Og da jeg landet, ringte kona mi
og sa: "Agenten din prøver å få tak i deg."
Så jeg ringte ham og han sa:
"Det blir en artikkel i avisene i morgen."
"Om hva da? Jeg har ikke gjort noe galt," og han bare:
"Nei, de fant faren din." Jeg sa: "Hva?"
Mail Online ringte meg og sa:
"Vi tok med Jamies far på kampen i dag."
Jeg tenker, faren hans? Faren var ikke på kampen.
De sa: "Nei, den biologiske faren hans var på kampen."
"Akkurat, ok." Jeg visste ikke om han visste det.
Så jeg ringte moren hans først, og hun gråter og sier:
"Du må stoppe dette. Det er ikke rettferdig."
Ja, de har undersøkt mye,
de fant faren din, sporet ham opp,
betalte for turen til Swansea,
betalte for billetten hans så de kunne ta bilder av ham på Swansea stadion,
og så intervjuet de ham.
Pressen, fotografer, paparazzier dukket opp
i København for å ta bilder av Jamie.
Jeg tenker at jeg må få ham hjem.
Ja, jeg fløy hjem for å slippe unna alt.
Prøvde å finne ut av
hva faen som skjedde.
Ante du at faren som oppdro deg
ikke var din biologiske far?
Jeg hadde en anelse fra da jeg var yngre.
Folk sa til meg: "Vi kjenner faren din", men
de kom fra helt andre områder, så jeg bare…
"Nei, den ekte faren din."
Jeg pleide å avfeie det. Ville ikke vite det.
Men så kom dette ut, og bare: "Faen."
Jeg forstår ikke hvorfor det var i offentlighetens interesse
å traumatisere noen.
Det var ondt.
Du slår en målrekord en dag og alt er fantastisk.
Dagen etter vil mediene jekke deg ned
og avspore alt det flotte du har gjort.
Det var en tøff tid.
Jeg fikk brev sendt til klubben
fra min såkalte fars familie.
De sa at hvis du vil snakke, er jeg tanten din.
Nei. Ikke for meg.
-Har han… -Han har ikke tatt kontakt.
Ikke prøvd å gjøre noe.
Fikk nok penger for intervjuet, og han var fornøyd, så… La ham holde på.
Jeg var skikkelig forbanna,
for hvordan kan noen la barnet sitt gå gjennom livet og tro én ting
uten å si at det ikke stemmer?
Det er utilgivelig.
Ja, det var tøft å høre.
Noe av det vanskeligste jeg har opplevd.
Jeg tror jeg kjefta på mamma.
Jeg burde ha blitt fortalt sannheten.
Jeg har fortsatt ikke hørt det fra dem.
De har fortsatt ikke sett barna.
Så jeg bestemte at jeg var ferdig med det.
Har kona mi, barna mine.
-Var det bra? -Ja.
Vi er her, vi er glade.
-Hei. Så volleyen din. -Ja?
Og det er alt som betyr noe.
Det er alt som betyr noe for meg.
At de er lykkelige.
Han hadde en kamp like etter at nyheten kom ut.
Jeg mente han ikke var i riktig sinnstilstand.
Og jeg var bekymret for at den oppbygde bitterheten og sinnet
ville vise seg på en veldig dårlig måte.
Kan dette avspore ham, avspore Leicesters sesong?
Jeg var bekymret.
Mahrez! Vardy!
Men det gjorde det ikke.
Han klarte å skru av alt, som om det ikke engang skjedde.
Hvor begraver han det vonde?
Hvor begraver han tristheten? Jeg vet ikke hvor han gjør av den.
Han har hatt traumer, men på banen presterer han.
Kanskje det er terapien.
På banen fokuserer jeg på å vinne, spille bra og score.
Jeg tror det er sånn jeg har taklet det.
Selvtilliten og måten han spilte på var smittsom.
Det var han som satte tonen.
Alle måtte følge det.
Ballen kommer til Vardy. Okazaki. De er inne igjen.
De scoret igjen.
Leicester flyr.
Dette er Vardy som er i og rundt Butland.
Da de nådde toppen av Premier League
og du så det på skjermen, så det ut som en skrivefeil.
Visste vi kunne gjøre det. Det er Leicesters skjebne.
Vi er på toppen av ligaen!
Du klyper deg selv og tenker: "Skjer dette virkelig?"
Alle nasjonaliteter og religioner er fotballgale.
Suksessen deres har skapt lokale, eventyrlystne gründere.
På et gatekjøkken kan du få en Mighty Mahrez,
eller Vardy-burgeren,
med en Vardy-kaffe.
Det går ikke an å forberede seg på hvordan dette året gikk.
Jeg tror alle liker det for det det er.
Vi koste oss, spilte fotball med smil om munnen.
Det var derfor resultatene kom.
Men forståsegpåerne sa at vi kom til å tape mot Liverpool.
De hadde tre kamper som så spesielt utfordrende ut.
Liverpool, Manchester City og Arsenal.
Hvis du taper tre kamper, faller du fra.
Det ville bety slutten på titteldrømmen.
Alle trodde Leicester ville mislykkes.
Mahrez. Over toppen. Finner han Vardy? Ja.
Vardy-volley.
Å, ja! Det er sesongens mål!
Jamie Vardy, for en avslutning!
Det var: "Dra til helvete. Vær så god. 1-0, sees senere."
Jeg tror ikke jeg har sett et bedre mål denne sesongen.
Dette er blant de beste jeg har sett.
Leicester fortsetter å skrive denne svært usannsynlige historien,
som overgår forventningene.
Å slå Liverpool var én ting, men for en tittel må du
til landets vanskeligste steder og vinne.
På det tidspunktet var Manchester City
den største utfordringen den sesongen.
City er en av de rikeste klubbene.
De kjøper de beste spillerne.
De bygger et superlag og dominerer engelsk fotball.
Her er Leicester i Manchester City
med et lag som koster nesten en tiendedel av Citys lag.
Det så illevarslende ut. Det så for vanskelig ut.
Om Leicester brukte 500 millioner pund på tre år,
kunne de vinne, men ikke før.
-Dette er deres beste vinnersjanse. -De vinner ikke.
Men det er deres beste sjanse. Ikke om tre år. Det er nå, ikke sant?
Alle sa at Man City vil nå toppen igjen,
Leicester vil falle, City vil ta seieren.
Leicesters odds for å vinne tittelen var 5000 mot én
da kampanjen begynte. Allerede en usedvanlig historie.
Hvem får den lykkelige slutten i det siste kapittelet om to byer?
Det var ingen frykt. Alt var så avslappet.
Prosit.
Forbi Okazaki og mål!
Robert Huth har scoret for Leicester City innen to og et halvt minutt.
Riyad Mahrez.
2-0 til Leicester.
Huth med headeren. Det er tre. Sensasjonelt.
Ikke bare slår de landets rikeste klubb,
de gir dem juling på hjemmebane.
Det vi hadde over mange lag, var det samholdet.
Vi hadde en gruppe gutter som ville gjort hva som helst for hverandre.
Etter Man City-kampen begynte Leicesters odds
å endre seg i deres favør for første gang.
De klarer det. Vi kan vinne ligaen.
Jeg tenkte at dette var noe spesielt.
Vi kunne oppnå det umulige, men presset begynte å øke.
Vi får kanskje aldri sjansen igjen. Vi kan ikke gå glipp av den.
Vi har kommet så langt. Vi må gripe denne muligheten.
Vi må ta den med begge hender.
Leicester, etter å ha vunnet mot Manchester City, vant mot Arsenal.
Så mistet de en mann. Nå har de mistet et mål.
Arsenal, med en ekstra mann, trenger dette. Özil scorer. Welbeck!
Der er eventyret ditt.
Dere kan gråte for Leicester. Dere kan gråte for dem.
Men Arsenal kom i de siste sekundene.
Alle sa: "Ja, det kan være over. Ballongen deres sprakk. Det er over."
Men publikum i Leicester bare, vi vant nettopp kampen 3-0.
De reiste seg, stående applaus. Fortsatt gira som om vi hadde vunnet.
Fansen var utrolige.
De liker å si at du gir alt, uansett resultat.
Det var det vi gjorde. Vi ga alt.
Vi var fortsatt øverst på tabellen.
Med et visst antall poeng kunne vi fortsatt vinne ligaen.
Når du føler at fansen og spillerne har den troen,
det er da noe under begynner å boble.
Alle ble plutselig
Leicester-fans i det øyeblikket.
Folk visste om Leicester fordi historien ble kjent over hele verden.
Alle ville at Leicester skulle lykkes.
I stedet for at alt ble styrt av korporative penger
og det dyreste laget vinner,
var det nesten som at lidenskap og å elske fotball kunne vinne.
Det var nok det mange likte.
Hvis Leicester vinner, vil det være første gang på tolv år
at Premier League ikke ble vunnet av de store,
Manchester United, Manchester City eller Chelsea.
Hvis det er noen som oss, gir det folk en drøm
om at ting faktisk kan skje med dem.
Vi vet at dere ikke vil tro oss
Vi skal vinne ligaen
Noe du aldri drømmer om som fan. Du ser andre lykkes.
Det blir aldri din tur til å vinne ligaen. Men plutselig kan det skje.
Ikke bare utenfor stadion, men inne også.
De føler at de er nære.
Du er så nær, og så endret ting seg.
Her er Vardy.
Beina floket seg sammen.
Jeg lå på bakken. Jeg hørte fløyta. Jeg trodde han hadde gitt en straffe.
Så begynte han å vagge inn og pekte den andre veien.
Ga dem et frispark og straffet meg for filming.
Spissen Jamie Vardy blir sendt vekk på kontroversielt vis.
Den røde tåka slo inn, og… Ja, jeg kalte ham ei fitte.
VARDYS SINNE KAN FÅ HAM FJERNET FRA TITTELKAMPEN
Nyhetene begynte å komme ut. Vardy går glipp av de neste to kampene.
Hvordan skal Leicester klare seg? Han er hovedmannen deres.
På grunn av reaksjonen min mot dommeren, ville jeg gå glipp av Swansea og Man U.
Jeg trodde det var over. Det var dette alle ventet på.
Timingen var forferdelig. Forferdelig.
Fire kamper igjen, og det var veldig jevnt.
Tottenham var rett bak oss.
Harry Kane, Tottenhams hovedspiss og kaptein,
la ut bilde på sosiale medier av løver på jakt,
for å si: "Vi kommer og tar dere."
Ingen kunne kopiere Vards,
men et godt lag kan takle det uventede.
Der er mannen de skulle ønske kunne spille. De mangler 22 mål av Vardy.
I dag er han en fan.
Det var anspent på vei inn i Swansea-kampen.
De hadde ikke lykkeamuletten sin.
Det var nervepirrende. Jeg hatet det.
Han følte nok at han sviktet oss, men vi så det ikke slik.
Vi var i den posisjonen på grunn av ham. Nå var det opp til oss å holde posisjonen.
Til Mahrez.
Og Mahrez scorer.
Det var herlig å se på guttene. De var utrolige.
Gray. Og skutt inn av Albrighton.
Da tiet alle.
Si hva dere vil, men vi skal ingen steder.
Vi er gode både med og uten Vardy.
Leicester er ustoppelige.
Det begynner å føles uunngåelig.
Om vi vant Man U-kampen,
kunne ingenting hindre oss i å bli kronet mestere.
Leicester har blitt tvilt på.
De har svart på alle pinlige spørsmål.
Det er ikke lett å vite at du må vinne,
spesielt på Old Trafford.
Selvsikker start av Manchester United.
-Det er Lingard. -De ga oss ikke fred.
Man følte at de tenkte:
"Hvem er dette som tror de kan vinne på vår stadion?
Ikke Leicester. Det skjer ikke."
Der er Martial!
Det er mye bryting her. Morgan lurte den inn.
Målet jeg scoret mot Man United
var et spesielt øyeblikk. Jeg løp mot publikum og pekte på mamma.
Kapteinen, Wes Morgan, løper til Leicester-fansen.
Det ble ingen seier den dagen, men det var et poeng i riktig retning.
Selv om Leicester fikk et poeng, ga det Tottenham en sjanse
fordi de matematisk sett fortsatt kunne bli mestere.
Det store øyeblikket vil bli forsinket for Leicester,
nå er det rivalene Spurs som må vise hva de kan.
Neste dag måtte Tottenham til Chelsea og vinne
for å holde tittelkappløpet i live.
Hvis Tottenham ikke fikk et resultat mot Chelsea,
ville vi bli kronet mestere fordi de manglet poeng.
Danny Drinkwater!
Vards sa: "Vi skal se kampen hjemme hos meg."
Han ringer meg.
Han sier: "Gutta blir med hjem for å se på Chelsea-kampen."
-"Hva, alle sammen?" -Ja, tenkte det var en god idé.
Ryktet hadde allerede spredt seg,
for fansen begynte å dukke opp hos oss
og sto utenfor porten.
Jeg tenkte: "Vent, Leicester har ikke vunnet ennå."
Det er kveld når Leicester er som et barn på lille julaften,
har sommerfugler i magen
og er spent på hvor nær den strålende fremtiden er.
Vi trengte uavgjort eller at Chelsea vant.
Om det skjedde, kunne ingen ta oss igjen.
Men om Tottenham slo Chelsea, hadde de nærmet seg oss med to poeng.
Da begynner neste uke å bli skummel.
Dette har aldri skjedd i verdensidretten.
En 5000 mot 1-sjanse har aldri vunnet en tittel, et løp eller et møte.
Leicester City fotballklubb er på nippet
til å skrive om lokale, nasjonale og internasjonale historiebøker.
Jeg bare: "Ja, gi meg en øl. Jeg er for nervøs. Klarer ikke dette uten."
Kane! Scorer!
Og Tottenham lever! De er fortsatt…
-Det går bra. Det er fortsatt tid. -Å nei.
Son scorer. 2-0 til Tottenham like før pausen.
-Alle satt der i stillhet. -Det skjer ikke i kveld.
Men så begynner andre halvdel, og Chelsea fikk ett tilbake.
Chelsea er tilbake.
Jeg tror hele landet, bortsett fra Tottenham-fans,
ville vi skulle vinne.
Chelsea ville hindre Tottenham i å vinne ligaen,
og ville gjøre det for Claudio også.
Og så fant Eden Hazard
på noe spektakulært.
Diego Costa. Eden Hazard!
Strålende mål.
Leicesters mål.
Vi tok helt av. Begynte å hoppe på hverandre.
Men kampen var ikke over.
Vær klare, Leicester.
Det skjer.
Det er i ferd med å skje.
Blås i fløyta.
Kampen er over på Stamford Bridge.
Leicester City er Premier League-mesterne.
Det var helt utrolig da fløyta varslet at kampen var over.
Vi lo til hverandre. "Vi har vunnet ligaen."
"Dette er utrolig."
Seier'n er vår! Olé! Olé! Olé!
Følelsene bryter ut av deg, og du kan ikke tro at det skjedde.
Bra jobba.
Det var en herlig følelse.
Leicester vant Premier League. Kan du tro det?
Leicester-fansen festet til langt på natt
for å feire en av fotballens mest utrolige bragder.
Vi klarte det!
Seier'n er vår! Olé! Olé! Olé!
Det er ingen tvil om at det er den største bragden
i sportens historie.
Det Leicester har gjort, viser
hver manager, spiller, supporter at det en dag kan bli dem.
Det er fantastisk. Vi gjør det aldri igjen.
Dette er unikt.
Et moderne fotballmirakel.
Rivalene hadde ingen sjanse.
De imponerte oss alle.
Premier League-vinnere i 2016.
Fantastiske Leicester City.
Det var utrolig.
Det øyeblikket der er enhver fotballspillers drøm.
MESTERE
Det var ikke flaks for Vards.
Han vant Gullskoen, FA-cupen, Community Shield-trofeet,
Team of the Season.
Med hans begynnelse
og hvor sent han kom i gang,
tror jeg ikke noen har oppnådd like mye
under de omstendighetene.
Det er fullt av prestasjoner her.
Men for meg personlig er det å ha beina på jorda,
ikke la deg rives med.
Hvis ting hadde vært annerledes, ville det ikke vært noe av dette her, så…
Det hadde vært fint om Jamie kunne reflektere over
hvor utrolig karrieren hans
har vært og fortsetter å være.
Men han avfeier det han har oppnådd.
Jeg skal tenke på det når jeg er pensjonert og ferdig.
Alt det der blir
noe jeg kommer til å tenke mye på
når jeg til slutt henger opp skoene.
Når vil du pensjonere deg?
Faen heller. Det er det store spørsmålet.
Jeg vet ikke.
Jeg er overbevist om at beina vil si fra når tiden er inne.
Jeg har fortsatt sulten.
Leicester ga meg en sjanse fra første dag.
Jeg tror jeg har gjengjeldt det.
Vi har store nyheter. Jamie Vardy forlater Leicester City
når sesongen er over, etter 13 år i klubben.
Det er endelig på tide å gi seg.
Jeg tror timingen er riktig.
Jeg vil bare takke dere alle.
Leicester vil alltid ha en stor plass i hjertet mitt.
Dette er farvel, men dere får snart se meg igjen.
Når får du vite hvilken klubb du skal til?
-Når du slutter å spørre. -Ja?
Skal ikke la være å si det.
Gruer meg til dette.
Ser ut som det er fint.
Hva? Å, er dette et fint et?
Ja?
Det er ikke snilt. Hvorfor vil du kaste meg i søpla?
Bare hvis du scorer et mål.
Takk, Mins.
Fint kort. Til der det sto at jeg havner i søpla om jeg ikke scorer.
-Å nei. Gjorde du det? -Ja.
TRO PÅ DEG SELV DU KLARER DETTE!
-Klar? Ja? -Ja.
Én siste gang?
Ja.
Elsker deg.
I dag er Jamie Vardys siste kamp for Leicester.
Hans 500. kamp og ambisjon om mål nummer 200 for klubben.
FARVEL TIL DEN BESTE
Flott løp. James Justin. Jamie Vardy!
Mål nummer 200 for klubben.
Dette var nødt til å bli hans dag.
Leicesters nummer ni. Jamie Vardy.
Takk for at dere tok godt imot meg og familien min.
Jeg håper jeg gjengjeldte det.
Hvilke odds ville du gitt Vardy for å gjøre det han gjorde?
Jeg sier en million mot én, men jeg tror ikke det.
Det kan være ti milliarder mot én.
Etter min mening er det tidenes største underdog-historie,
å komme fra der han kom fra og oppnå det han gjorde, med alt han har måttet takle.
VI KOMMER TIL Å SAVNE DEG!
Vet ikke hvordan jeg gjorde det, hvordan det skjedde eller hvorfor.
Men det er… det er sprøtt.
TAKK VARDS
Men jeg vet godt at om du jobber hardt,
aldri gir opp og har de riktige folkene på din side…
…har en familie som elsker deg, vil at du skal være best mulig,
da blir du det du tror på.
Jeg er bevis på det.
Tekst: Marte Fagervik