Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
- Kan du se noget? - Ja.
- Gør klar til at filme. - Hvad kan du se?
Champions League-finalen i Istanbul.
I 2005.
Kampen begynder om et øjeblik.
Liverpool mod AC Milan.
Jeg er nervøs af at se det.
Ingen gav Liverpool en chance i starten af denne sæson.
Hvis nogen havde sagt,
at vi ville være i Champions League-finalen,
ville jeg havde troet, du var gal. Vi var et middelmådigt hold.
Men vi havde været på en magiske rejse, som var uventet,
og vi var nu i Istanbul.
Et historisk øjeblik for Liverpool,
men mod et stjernespækket Milan-hold.
Wow. Det er det, vi står overfor.
Alle spillere var i verdensklasse.
Hør den atmosfære.
De vil virkelig høres i aften.
Vi mærkede forventningen fra Liverpool-fansene.
Vægten var på ens skuldre fra en hel by,
der havde ventet længe på finalen.
Nu har de chancen for at indhente det forsømte.
21 års ventetid på dette store trofæ.
Jo tættere man kommer på kampstarten, jo mere tror man, at man kan vinde.
Vi vidste, det var vores chance for at skabe historie.
Og den er inde!
Det står 2-0 til Milan!
Og det står 3-0!
Dit livs største kamp
bliver til dit livs største mareridt.
Det kan blive det største nederlag nogensinde i en Champions League-finale.
De er blevet totalt udklasset.
Ved 3-0 er det slut.
Der bliver fløjtet til halvleg.
Jeg havde aldrig været mere trist som fodboldspiller.
Vi ville skabe historie af alle de forkerte grunde.
Det er bare forfærdeligt for Liverpool.
De er virkelig uorganiserede.
Det er meget pinligt.
Du skal ind i omklædningsrummet og få styr på det.
Ingen chance for Liverpool.
Liverpool har brug for et mirakel.
Siden den aften kan jeg ikke gå nogen steder hen i verden,
uden nogen spørger, hvad der skete i pausen.
Folk spørger altid: "Hvad skete der i pausen?"
Jeg ved det stadigvæk ikke.
Når du tror, du har set alt.
Hvad jeg bemærker i mange dokumentarer er, at tavshed bliver filmet og tages med.
Mens de venter på det første spørgsmål. Eftertænksomme.
Sig et par ord, Jamie?
Liverpool, Istanbul, AC Milan, Netflix, storfilm.
Fedt. Godt, du sagde det sidste.
Hvor ville du begynde historien, Jamie?
For mig begynder historien meget langt fra Liverpool
i sommeren 2004 i Portugal.
1 ÅR FØR ISTANBUL
I Lissabon i aften kørte Englands holdbus spillerne
til et stærkt bevogtet hotel på en bakke,
som de håber, er deres hjem indtil begyndelsen af juli.
Det er Europamesterskabet.
Jeg er der med Englands trup
sammen med Michael Owen og Steven Gerrard fra Liverpool.
Vi var der med England, men vi tre tænkte meget på Liverpool.
- Jamie, gå lidt frem. - Ja.
Det var svært at glemme klubben.
- Bare lige ned i linsen. - Jamie Carragher, forsvarer.
Måske er det derfor, England ikke var så succesfulde.
Steven Gerrard, midtbanespiller.
- Er du okay, Steven? - Jeg har det fint.
Jeg får ondt i ryggen senere, men nu er jeg okay.
Bare kig lige ned i linsen og sig: "Michael Owen, angriber."
- Hvordan skal jeg være? Lige på? - Ja.
Vi havde alle tre været i Liverpool, siden vi var så store.
Nogle siger, jeg stadig er lille.
Vi havde Liverpool Football Club i årerne.
Det er min side af værelset,
hvor jeg har plakater for at minde mig om Liverpool.
Vi ville dø for Liverpool Football Club.
Hvornår kom du til Liverpool?
Jeg var ni, ti år.
Hvilket nummer ville du have i klubben, hvis det var?
Nummer otte.
Det er noget særligt og anderledes ved at starte som dreng.
Der er helt sikkert mere tilknytning.
Der er mere loyalitet, og man vil gøre det godt for klubben.
Liverpool Football Club var min kærlighed og lidenskab.
Vi levede og åndede for det og elskede det og drømte om det.
I Portugal var der lidt usikkerhed omkring Liverpool-spillerne.
Manageren er væk.
Liverpools manager er væk.
Efter seks sæsoner har Liverpools manager forladt klubben.
Den første manager, der blev fyret af klubben siden 1959.
Da jeg var barn, var Liverpool et af Europas bedste hold.
Fire Europa Cups.
Liverpool er europamestre for fjerde gang.
Vi var langt fra det.
Vi konkurrerede ikke mod topholdene.
Skudt tilbage, og der er selvmål! Fortvivlelse for de røde!
Vi var gennemsnitlige i liga- og cupkampe. Præstationerne var ikke gode.
Det var vildt.
Og den er i mål! Ydmygende for Liverpool.
Der var nogle spillere på holdet, hvor man tænkte:
"Hvis Liverpool skal vinde et trofæ, må de udskifte den spiller..."
Det er frustrerende, at vi ikke vinder.
Steven Gerrard er udvist!
Det var en takling, der...
Den viser måske frustrationen, han har følt.
Alle ville have følt den frustration.
Vi var bagud. Hvordan vender vi det?
Jeg voksede op med, at Liverpool var gode. Kommer de til toppen igen?
Der er nul chance.
Jeg væmmes sådan! Jeg har grædt i eftermiddag.
Liverpools motto plejede at være: "Først er bedst, nummer to er intet."
Jeg tror virkelig, der er behov for nytænkning på Anfield.
For Liverpool-spillerne i Englands træningslejr
har fyringen af manageren været en stor distraktion.
Det var samtaleemnet
for Liverpool-spillerne på landsholdet i dag.
Jeg tog til turneringen i håbet om at glemme al snakken
og fokusere på landsholdet, men det var umuligt.
Pludselig hørte vi, at en ny manager var blevet udpeget.
Der var et element af spænding.
"Hvordan er denne nye manager mon?"
Men også: "Hvad sker der med klubben?"
Avisen her i Liverpool har spørgsmålet på alles læber:
"Hvem overtager på Anfield?"
Vi er glade for at meddele, at Rafael Benítez slutter sig til os
som manager med en femårig kontrakt.
I klubben var der en følelse af, at vi havde mistet gnisten.
Vi måtte lave en forandring, og det oplagte sted at starte
var at finde en, som havde vundet i en af Europas største ligaer.
Han har en fremragende resultatliste.
To spanske ligatitler på tre år taler for sig selv.
Señor Benítez, velkommen til Anfield. Tillykke.
Hvor vigtigt er det, at du beholder Liverpools bedste spillere i øjeblikket?
Fordi vi var blevet dårligere, var jeg virkelig bekymret for
at miste Michael Owen og Steven Gerrard,
de bedste spillere i klubben. Steven var anfører.
Gerrard... Flot skud!
Han er en fantastisk spiller!
Stort hjerte, stor lidenskab.
Steven Gerrard...
Flot indsats! Sikket vidunderligt mål af Gerrard!
Legemliggørelsen af, hvad Liverpool stod for.
Owen... God balance.
Gerrard! Tre til Liverpool og Michael Owen i centrum.
Michael havde været en stjernespiller.
Årets europæiske fodboldspiller.
Han var lynhurtig og god til at score mål.
Undgår den første takling og den anden. Glimrende!
Sikket mål!
Michael Owen, en målmaskine.
Hvis vi skulle vinde igen, så vi i høj grad dem i hjertet af holdet.
Gerrard...
Det er en flot bold! Det er fremragende!
Det Gerrard og Owen partnerskab igen!
Hvor kritisk for dine planer er det, at de bliver?
Jeg vil tale med dem om mine idéer.
- Okay? Mange tak. - Mange tak. Tak.
Rafas første opgave
var at tage til Portugal for at sikre, at de nøglespillere blev.
Hvis klubben vil beholde de store stjerner fremover,
skal de begynde at vinde og blive ved med det
for at konkurrere på højeste niveau.
Mødet med den nye manager var vigtigt for mig,
men det var vigtigere,
at Rafa Benítez mødte Steven Gerrard og Michael Owen.
De var desillusionerede over det, der foregik i klubben.
Jeg tænkte: "Jeg har kun én karriere."
Jeg bør måske tænke på alternativer for at få det bedste ud af karrieren.
Landsholdsspillerne talte om det: "Kom over til os."
Folk bankede på min hoteldør. "Kom over til os."
Jeg tænkte: "Jeg håber, manageren siger det, de to vil høre."
- Spansk eller engelsk? - Det, der føles naturligt.
Klar?
Okay?
Lyden er fin, positionen er fin. Er spørgsmålene klar?
Han skulle komme og præsentere sig. Han ville sige hej og bryde isen.
Pludselig går vi ind i et lokale...
Jeg forventer, at han siger,
hvor gode spillere vi er, at han har opbygget holdet omkring dem...
...og vi fik det modsatte.
- Filmer I? - Ja.
Ja. Hør nu på mig.
Han begyndte at flytte Stevie på tavlen.
Han var efter mig, taktisk. "Jeg vil ikke have det her."
"Det er et problem. Lav om på det her.
Du løber for meget rundt."
"Du kan ikke spille her, medmindre vi stoler på dig."
Jeg husker, Rafa Benítez' sagde til Michael:
"Du må lære at vende om bolden hurtigere."
Du godeste! Der er aldrig nogen, der har sagt noget lignende til mig før.
Jeg var sådan...
Det var nok det, jeg var verdens bedste til dengang.
Jeg tænkte: "Åh nej..."
Han vil nok ikke høre det.
Så begyndte vi at tænke...
"Det er anderledes."
Det var anderledes.
Det føltes bare anderledes.
Meget anderledes.
Ret negativt.
Og jeg tænkte:
"Du får brug for mig, før jeg får brug for dig."
Han gjorde bestemt intet for at overbevise mig
om at blive, vil jeg sige.
Hvordan syntes du, mødet gik?
Man kan se på folk, om de er tilfredse med samtalen.
Jeg tror, ja, de var... De var ret glade.
Liverpools angriber, Michael Owen, er på vej til Spaniens Real Madrid.
Spilleren, engang kendt som Liverpools vidunder,
forlader klubben, han kom med i som 11-årig.
Godmorgen, allesammen.
Jeg vil gerne sige tak for muligheden for at spille for verdens bedste hold.
Mange tak.
Jeg kan huske, det var svært at sige:
"Ja, jeg vil gerne afsted." Fordi jeg altid havde været i Liverpool.
Men jeg tænkte, jeg burde gøre det.
Real Madrid var det mest succesrige hold i Europa,
og jeg tror, de fleste
bliver lokket af chancen for at vinde trofæer.
Nyheden om Michael Owens afgang når nu ud til fans her på Anfield.
En epoke er slut.
I de sidste 13 år har Michael Owens stjerne skinnet klart fra denne
meget berømte fodboldbane.
Hvad skal vi gøre? Jeg synes bare, det ikke er godt nok.
Vi er på vej baglæns.
Nyheden bliver et stort slag
både for Liverpool-tilhængerne og Michael Owens eks-holdkammerater.
Jeg følte mig frustreret. Jeg var sønderknust.
Men jeg forstod det lidt dengang,
men jeg hadede det, fordi jeg tænkte: "Uden Michael er mit mål længere væk."
Jeg ville vinde, så Liverpool fik succes, ligesom da jeg var barn.
Jeg var en bølle i et boligkompleks.
Fra jeg var to, tre, fire år,
var jeg på en tom grund og sparkede til alt, jeg kunne finde.
Sammenrullede sokker, frugt...
Jeg kom hjem med grus, sår og blod over det hele.
På vej i skole tænkte jeg, jeg var spiller.
Jeg talte til mig selv om fodboldspillere.
Det var en alvorlig, skræmmende besættelse af Liverpool Football Club.
Første gang jeg var på Anfield, var jeg seks, syv år.
Man kan ikke beskrive det. Det er bare fedt.
Det er bare skønt.
Jeg følte kærlighed og lidenskab.
Den kommer til Rush!
Det er som et stof. Det er godt og de øjeblikke, der fanger mig.
Og der er det, sæsonens trofæ. vundet af de engelske mestre, Liverpool.
Arven fra Europacupperne.
Jeg havde præcis de samme drømme, jeg ville opnå.
Men når du ikke føler, det er muligt,
er det frustrerende.
Holdet kunne ikke vinde Champions League.
Holdet var ikke konkurrencedygtigt på landsplan. Det var langt fra.
Derfor forlod Owen Liverpool.
10 MÅNEDER FØR ISTANBUL
De står usikkert og fascinerede.
Liverpool-fans har gjort alt for at se deres hold i denne uge,
hvor holdet mødtes for første gang før den nye sæson.
I starten af 2004 var det mit sidste år af min kontrakt.
Liverpool var mit livs kærlighed.
Jeg ville blive i Liverpool, så længe jeg kunne.
Laver nogen et billede?
Jeg skal bruge det til Instagram.
Jeg var 31 i sæsonen 2004-2005.
Jeg havde været i Liverpool i tre år.
Men nogle gange svigtede mit fokus mig.
Han tabte den, Dudek. Forlan skyder den i mål! Sikken brøler!
Jeg hadede mig selv for det.
Man læser kun i avisen, at træneren får brug for en ny målmand.
NY MÅLMAND ER EN TOPPRIORITET
Jeg håber, folk forstår mig med min franske accent.
Jeg havde været i Liverpool i mange år, men jeg var ikke med i så mange kampe.
Men da Rafa ankom, var det, som om alle startede samme sted.
Så jeg tænkte: "Måske har jeg en mulighed for at spille."
Jeg har været en del af Liverpool-systemet i 13 år.
Jeg var gået fra at blive udlånt
til pludseligt at have en ny manager, som forhåbentlig vil give mig
chancen for at vise, hvad jeg kan.
Jeg var en ret ukendt spiller.
Jeg spillede fire reservekampe og scorede ti mål.
Men der gik rygter om, at Rafa Benítez havde set et par reservekampe.
Jeg tænkte: "Hvis han ser dem, har jeg en chance for at spille."
Når der kommer en ny manager,
vil man ikke give ham mulighed for ikke at vælge en.
Især når man vil have en ny kontrakt, og man ikke har mange gode år forude.
Didi Hamann var en af mine venner.
Rafa ville have forventet denne stereotype, disciplinerede tysker.
Og han var det modsatte.
Ja, jeg røg lidt og drak øl indimellem.
Jeg røg 10-12 smøger om dagen. Jeg følte, jeg havde brug for det.
Jeg tror ikke, det påvirkede mig fysisk. Hvis det gjorde, ville jeg have holdt op.
Så let er det.
Når Didi Hamann kom ind og drak vand om morgenen,
var det et tegn på, at han havde drukket aftenen før.
Jeg husker min første bytur med Didi. Han havde været i klubben i en uge.
Vi morede os og skulle hjem, men kunne ikke få en taxa.
Didi sagde: "Jeg finder en taxa."
Jeg tænkte: "Hvordan får han en taxa?"
Han lagde sig bare midt på vejen.
Jeg sagde: "Jeg lægger mig på vejen, ellers stopper de ikke."
Du kan ikke få en taxa og vil hjem i seng, og du skal træne dagen efter.
Vi får ham ind i en taxa.
Den kører, og han ruller vinduet ned og stikker hovedet ud: "Hvor bor jeg?"
Jeg ved det ikke, og jeg går.
Bare den nye manager kan få dem til at spille godt og få mere ud af dem.
Rafa så nok på holdet tidligt og tænkte: "Der er ingen hurtig løsning."
Da Liverpool ansatte mig, sagde de: "Vi konkurrerer mod Europas bedste."
Men fra første dag
kunne jeg se, at vi ikke havde 11 førsteklasses spillere,
og vi havde ikke et tophold, så vi måtte konkurrere på en anden måde.
Det var lidt underligt at træne med Rafa.
Der var ingen bold, kun kegler rundt om på banen,
og Rafa sagde: "Bolden er ved kegle A,
bolden er ved kegle D, bolden er ved kegle F."
og vi skulle løbe hen, hvor vi skulle være.
Det var noget helt nyt for mig.
Det var meget disciplineret.
Og så så han på alle spillerne og sagde:
"Du skal være to meter højere oppe. Du skal en meter til højre.
Du skal være to meter inde."
Han så os som brikker på et skakbræt eller som tal.
Det var så usædvanligt at arbejde med en med så meget sans for detaljer.
Alle tænkte: "Fandens. Hvorfor gør vi det her?"
Jeg er perfektionistisk, så jeg vil gerne gå i detaljer.
Jeg analyserer ting.
Kun en centimeter højere eller lavere
er forskellen mellem succes og nederlag.
Det har altid været min livsstil.
Da jeg var dreng,
gav far mig en notesbog.
Jeg brugte lang tid på at tænke over ting og gennemgå dem i mit hoved.
Jeg skrev alle opstillingerne ned i den notesbog
fra hver kamp for mit skolehold.
Jeg skrev statistik ned såsom mål,
gennemsnitlige stillinger og mål.
Jeg begyndte at analysere bevægelserne og spillets karakteristika.
Uden at vide det havde jeg denne måde at opfatte fodbold på.
Det fortalte jeg spillerne om
for at forbedre hver spiller og holdet lidt mere.
Små detaljer gør forskellen.
Med det i tankerne perfektionerer man sit spil.
9 MÅNEDER FØR ISTANBUL
Lad kampene begynde!
Velkommen til fodbold-lørdag, første dag i sæsonen
efter en af de mest dramatiske somre nogensinde.
Jeg ser mig selv ved siden af Stevie G.
Jeg må sige, at starten af den sæson med Rafa Benítez
var lidt af et mareridt.
God aflevering. Den må være der. Og det er den!
1-0 til Bolton Wanderers!
Giggs sparker, Silvestre igen!
Liverpools spanske inkvisition skal måske lige til at begynde.
Den værste start.
Det var det, vi ikke ville have.
Endnu en elendig kamp uden kvalitet og idéer,
men den største kritik er, at de ikke kæmpede.
Alonso har givet den til Downing!
Jeg husker den kamp.
Middlesbrough kommer frem igen. Hasselbaink. Han har fundet Zenden!
Den var dårlig.
Liverpool-fans går, før kampen er slut. De har set nok.
De har trøjen på. For guds skyld, spil for den!
Det er Cole... Den røg ind!
Der er ingen lidenskab. Det er svært at se på.
Benítez skal tage sig sammen.
Crouch er fri. Den fjerne stolpe. Her er han!
Selv Crouchy scorede mod os.
Så slemt var det.
Den skydes ned.
Carraghers berøring giver Dudek noget at lave. Det er Anelka!
Pis.
Endnu en mareridtskamp at glemme for Liverpools målmand, Jerzy Dudek.
Dudek er elendig, og det er bare ikke godt nok.
Denne sæson var den hårdeste i min karriere.
Chaplow.
Åh Gud, det er den.
Der er selvmål!
Djimi Traoré har fået bolden ind i sit eget net på komisk vis!
Hvad tænkte Traoré dog på?
God afslutning for forsvarsspilleren.
Burnley fik deres første FA Cup-mål mod Liverpool i 36 år.
Tænk, hvor ringe vi var. Liverpool var helt forfærdelige.
Selv i Europa var vi dårlige.
Meget, meget dårlige.
Liverpool er i knibe!
Sikket mål!
Alle de spillere, der spillede i går, var elendige.
Jeg tænker, at det ikke kunne gå værre.
Saviola!
I Europa er der en forventning fra Liverpool-fansene.
Jeg mærkede alle følelserne: Værdiløs, ubrugelig, ikke god nok.
Ingen point, så Liverpool overlader deres europæiske skæbne til sidste øjeblik.
En chance til, når Olympiacos kommer til Anfield om et par uger.
Indimellem tænkte man: "Bliver vi nogensinde en stor klub igen?"
6 MÅNEDER FØR ISTANBUL
Det er længe siden, de har spillet så dårligt.
Der er ingen lidenskab. Det er for dårligt.
Jeg holder virkelig meget af Liverpool. Det gør ondt. Det er som en fysisk smerte.
Det kan være hårdt mentalt, når det ikke går godt.
Man kan mærke følelserne i byen.
Kan vi vise lidt lidenskab? Kan vi vise lidt engagement?
Vi har en følelsesladet fodboldklub og by.
Og folk er følelsesladede.
Han burde have undskyldt til Liverpool-fansene i går.
Holdet spiller ikke, som Liverpool normalt spiller fodbold.
Ingen kamp, sjæl eller lidenskab.
Da jeg kom til Liverpool,
var der en kultur, der var baseret på følelser.
Fodbold kræver mere end det.
Hvis du er følelsesladet, finder du ikke vejen til succes.
Stratego!
Det er Stratego, Milton Bradleys fantastiske strategispil for to.
Hurtigt, let og spændende...
Som barn gav far mig spillet, Stratego.
I Spanien var det populært dengang.
Om sommeren tog vi til bjergene i Madrid.
Vi holdt konkurrencer med alle vores venner.
Jeg havde en skolekammerat, der var meget god.
Og jeg tabte en dag, og jeg var så ked af det.
Jeg græd hjemme på mit værelse.
Man lærer meget mere af nederlag end af sejre.
Og jeg begyndte at indse,
at man bør spille med hovedet, ikke med hjertet.
Jeg tabte ikke igen.
Man skal lære sine spillere
at spille med hovedet, ikke kun med hjertet.
Mit spil handlede om følelser, lidenskab, lyst og engagement.
For emblemet, Liverpool-fuglen og familien.
Det var i mig,
og jeg følte, han ville lave mig om og ændre mig.
Intet var tilfredsstillende.
Jeg stiller høje krav til mine spillere.
Det er det afgørende. Succes kommer fra det her.
Jeg følte, han ikke syntes, jeg var god og ikke ville have mig.
Jeg har altid sagt tydeligt, at jeg kun vil være Liverpool-spiller.
Men med den tvivl og med den kulde,
når man er på et hold, hvor man ikke tror, man kan konkurrere i toppen,
så bliver man fristet af andre.
Steven Gerrards navn forbindes med at flytte væk fra sin hjembys klub.
Hvis de mistede Gerrard, måtte de indse, at de er ikke er store mere.
Fra hans synspunkt... Vil han blive en international topspiller,
skal han spille på højt plan. Det sker ikke i Liverpool.
Gerrard vil spille regelmæssigt på verdensplan.
Det betyder Champions League i finalen.
5 MÅNEDER FØR ISTANBUL
Nedtællingen til Liverpools Champions League-kamp, som skal vindes, er begyndt.
Kun en sejr mod det græske Olympiacos på Anfield garanterer fremskridt.
Sikken kold vinter for Liverpool.
Syvende i ligaen, De scorer ingen mål. De skal score i aften.
De spiller for at blive i Champions League.
Det var en vigtig kamp.
Det eneste, der holdt os i gang, var Champions League.
Liverpool tabte til Olympiacos i Grækenland.
De er nummer tre i gruppen.
En sejr er måske ikke nok til at få Liverpool i ottendedelsfinalen.
De skal vinde og vinde stort.
Vi skulle vinde med to mål. En sejr var ikke nok.
Og overskrifterne før kampen
øgede virkelig presset på os.
Jeg har været utilfreds med klubbens udvikling de sidste to år.
For første gang i min karriere har jeg overvejet at komme videre.
Jeg elsker at spille i Champions League. Det gør alle.
Vi indser, hvor afgørende det er for fodboldklubben og for os selv.
Jeg vil spille i Champions League. Sådan er det.
Vi er snart klar til denne Champions League-kamp.
Og det skal være en sejr for Liverpool.
Succes i Europa betyder så meget for fansene.
Det er en del af arven og en del af klubbens sjæl.
Rafa Benítez har udskiftet målmanden.
Jerzy Dudek er på bænken til denne afgørende aften for Liverpool.
Jeg vidste, jeg ikke skulle spille. Det var svært at acceptere.
Det var så vigtigt for mig at være startende målmand.
Det var i mit dna.
Det påvirkede mig virkelig mentalt.
Planen var at starte godt og få fansene med os...
...og komme foran.
Rivaldo.
Men så pludselig...
Stadig Rivaldo. Stadig Rivaldo!
Det ser skræddersyet ud til Rivaldos brasilianske glans.
Han sparkede lavt. Kirkland var ikke med! Den blev skudt lavt ind i nettet!
Sikken katastrofe for Liverpool.
Og Liverpool skal nu score mindst tre mål.
Der er fløjtet til halvleg, og det går ikke godt for Liverpool.
I det øjeblik tænkte jeg, at Steven Gerrard ville forlade Liverpool.
Det kræver en enorm indsats for Liverpool nu.
Når det går dårligt,
og spillerne er modløse og overgiver sig til skæbnen,
skal man give dem en løsning.
Stratego, et strategispil fra Milton Bradley.
Rafa Benítez er ikke bange for ændringer.
Ændringerne i aften har været overraskende.
De unge, Sinama-Pongolle og Neil Mellor.
Tror du, de er spillerne, der vender det for os?
Nej, ikke rigtig.
Det er svært at lade være med at være nervøs som ung spiller.
Vi skal score tre mål.
Fløjten lyder, og anden halvleg er startet.
Oddsene er meget imod Liverpool. Det vil kræve en overmenneskelig indsats.
Sinama-Pongolle løber mod midten,
men hans aflevering når ikke over til Kewell.
Enhver udskiftning er en risiko.
Gerrard.
Sikket skud.
Brølet var, fordi Mellor endte på jorden.
Hvis det virker, er du et geni. Hvis ikke, har du begået en fejl.
Man kommer i tvivl, det er naturligt, fordi vi ikke havde et fantastisk hold.
Man tænker på, om vi kan få mål nok til at gå videre? Vi skal have tre.
Kewell er forbi forsvareren i straffesparksfeltet.
Kewell trækker den henover. Sinama-Pongolle scorer!
Det var det, de og Anfield ønskede. Det står 1-1.
De skal bruge to til, uden de andre scorer.
En chance. Carragher falder. Ikke straffespark.
Pongolle indover. Chance her. Finnan rammer den.
Ind i nettet. Liverpool har scoret! Og Neil Mellor scorer målet!
Men det er lige meget. Vi skal score et mål til.
Ti minutter tilbage.
Det er bølge efter bølge af angreb.
Det er nervepirrende på Anfield.
Følelserne flyder ud af min krop.
Ved hvert modangreb og hver aflevering fremad
kan man høre publikum heppe.
Så mærker man støtten.
Det er en magisk følelse.
Carragher.
Mit spil handlede om kærlighed.
Og om lidenskab.
Gerrard!
Smukt!
Sikket skud! Sikket skud!
Simpelthen storslået! Det var en hård halv volley!
Fantastisk!
Liverpool tre, Olympiakos et.
Steven Gerrard. Man kan ikke forestille sig Liverpool uden ham.
Er en plads i ottendedelsfinalen nok til at overtale ham til at blive?
Hvad betyder det for hans beslutning om at blive eller rejse?
Jeg tror ikke, en aften med fodbold på Anfield er nok.
Steven Gerrard er Liverpools anfører og inspiration.
Men hvor meget længere?
Hans præstationer for Liverpool har tiltrukket dem,
der spenderer mest i fodbold, Chelsea.
GERRARD TIL CHELSEA
Aviserne hævder, at Liverpools anfører
er klar til at spille for Chelsea med en løn på 125.000 pund om ugen.
Det er holdet, Abramovich købte.
Lampard sparker! Og Lampard scorer!
Talent for 76 millioner pund rekrutteret til West London.
José Mourinho har ført Chelsea frem.
Jeg tror, jeg er speciel.
Det var klubben, alle talte om i europæisk fodbold,
og de ville købe de bedste spillere i England og Europa.
Og Stevie var begge dele.
Chelsea vil altid have det største talent.
Steven er en fantastisk spiller, og han gør det så godt.
Chelsea ringede, og min agent fik opkald.
Mourinho talte i telefon, verdens bedste manager,
og tilbød vilde kontrakter, som fik folk til at lytte.
Chelsea brugte formuer.
Der var garanteret succes.
Alle forventer, at de nu vinder Champions League.
Mon Gerrard forlader Liverpool?
Hvis de tal, 150.000 pund om ugen, passer,
er det ekstremt svært for en spiller at sige:
"Jeg vil ikke flytte klub."
Jeg kan ikke ignorere mit forhold til Liverpool og følelsen, det er umuligt.
Men man vil være så succesrig som muligt.
Så da de kom,
var jeg meget i vildrede.
Liverpool-fans er blåøjede, hvis de tror, han ikke tager til Chelsea.
Jeg har været Liverpool-fan i 25 år.
Steven Gerrard, hvis du lytter: Du er anfører for klubben
og født i Liverpool.
Hvis du smutter, er det en stor skændsel, min ven.
Mentalt havde jeg det skidt. Mit hoved var ved at springe.
Uden for Liverpools træningsbane gav tilhængerne deres besyv med.
Stevie havde nok brug for støtte,
og at nogen spurgte til ham og sagde, hvor god han er.
Men det gjorde Rafa Benítez ikke. Han er meget kølig.
Som træner
hvis din bedste spiller overvejer at rejse,
må du prøve at forstå grunden og overbevise ham om,
at vi kan gøre noget på en anden måde.
Jeg er ikke særlig følelsesladet udadtil.
Så den eneste måde, jeg havde...
Eller jeg kunne kun arbejde hårdere.
Vi laver videoer af alle spillene
og analyserer alt, hvad der sker på banen.
Vi vil rette op på mange ting.
Fodbold er en følelsesladet sport.
Men som træner skal man altid være fokuseret på arbejdet
og ikke spilde en masse energi på balladen omkring en.
Rafa var fanatisk. Morgen, middag og aften
talte han om taktik, om spillet og spillere.
Når jeg talte med Rafa, var det kun om fodbold.
Hvem kender lidt til fodbold?
Kan vi tage den ud?
Fodbold, fodbold, fodbold.
To angribere, to forsvarere.
Hvor er hullet?
Man-mod-mand er sådan. Kropsstilling.
Det er næsten alt, han kendte til.
Kan du forsvare ham?
- Nej. - Fordi jeg blokerer dig.
Du kan møde ham på gangen. Du kan møde ham i køkkenet.
Han brugte alt som brikker for at tale om fodbold.
Hvor mange har vi? Dos, cuatro, seis.
De spillere har frihed til at bevæge sig.
- Var han besat? - Ja, enormt besat.
De troede, jeg var skør.
Men jeg vidste,
at min måde at arbejde på
har ledt til succes.
Benítez instruerer altid.
Super aflevering, onside, mål!
Hamann.
Ja!
Vi begyndte at opbygge noget og vænnede os til manageren.
Alle systemer er det, jeg lavede, da jeg tog noterne.
Det er fra, jeg var 19 år. Alle mine træninger.
Gerrard skyder igen. García! Liverpool får mål!
Alle begyndte at forstå hans måde at se fodbold på.
Liverpool er nu med i kvartfinalen i UEFA Champions League.
Spillere, der ikke tror på det, man vil gøre,
skal man få til at tro på det.
Jeg tænkte, at vi var på rette vej.
Luis García prøver lykken. Sikket mål!
Sikket mål, sikken aften!
En af de mest modne og dygtige præstationer her
af et engelsk hold i Europa, jeg har set i mange år.
Efterhånden som præstationerne blev bedre,
begyndte spillerne at tro på, at vi kunne opnå noget stort.
Sekunder tilbage. Hold på hat og briller.
Det er slut! Liverpool er med i semifinalen i Champions League.
Sikken præstation af Liverpool. De kan knap fatte det, de har opnået.
For alle Liverpool-tilhængere og mig
viste den sæson, hvor vigtigt det var måske at kunne beholde anføreren.
MAJ 2005 3 UGER FØR ISTANBUL
I fodbold er semifinalen med engelske hold i Champions League.
Liverpool spiller mod Chelsea.
Åh nej.
Chelsea er mestre!
Aldrig har Barclays Premier League haft mestre, der fortjente det mere.
Chelsea var det bedste hold i landet.
Sæsonen kunne ikke gå bedre.
Campeones!
Campeones! Olé, olé, olé!
Det havde endnu større betydning,
at de i et halvt år havde prøvet at købe vores anfører. Og helt åbenlyst.
CHELSEA FORTSÆTTER JAGTEN PÅ GERRARD
Der var en arrogance over Chelsea.
De har Abramovichs penge og superstjernespillere fra hele verden,
og de har kæphøje Mourinho,
og de var meget selvglade.
Skønt at være i semifinalen.
Jeg er heldig. Jeg har aldrig tabt i en semifinale.
Jeg ankom med mit ego...
Stort!
Nu er det endnu større!
Intet adskiller Liverpool og Chelsea, der spiller i semifinalen.
Det bliver afgjort på Anfield i aften.
De røde er underdogs mod et overlegent Chelsea,
som har slået Rafa Benítez' side tre gange i denne sæson.
Det var stort for klubben
og stort for holdet, men det var stort for mig.
Fordi jeg var forbundet med Chelsea og samtaler med Mourinho,
fordi jeg vidste, at fansene var sure. Jeg ville være på den vindende side.
De siger altid, at semifinaler er de værste kampe at tabe.
Man kan se spændingen i alle ansigterne.
Jerzy Dudek er lige kommet tilbage til Liverpools hold.
Rafa sagde til mig: "Jerzy, du skal spille igen."
Jeg sagde til mig selv: "Du er klar."
Man kan mærke spændingen.
Alle kunne mærke det, Rafa, spillerne, fansene.
Rafa havde fokus på Mourinho.
Han ville slå ham mere end nogen anden.
Ville du personligt slå Jose?
Jeg ville bare vinde.
Jeg ville vinde for Liverpool.
Og fordi det var Chelsea,
og Mourinho var træner,
var det ekstra motivation.
I aften er kampen afgørende.
Enten Liverpool eller Chelsea bliver Champions League-finalister.
Det var en heksekedel og et sammensurium af følelser.
Det var ikke kun at støtte Liverpool, men at stoppe Chelsea.
Man mærker stemningen.
Men man bør være tålmodig som i skak.
Riise.
Gerrard har plads. Sender den mod Baroš.
Var den over stregen?
Mål!
Var der mål?
Jeg ved det ikke, men det håber jeg faktisk ikke.
Fordi jeg ved, det piner dem.
Men var det et mål?
Meget tæt på.
Realiteten er, at der blev dømt mål. Og det er det.
Det er Lampard denne gang. God redning af Dudek.
Alle vidste præcis, hvad de skulle gøre.
Spil med det, ikke med det.
Fint taklet, denne gang af Gerrard.
Vi var organiserede og gode.
Sikken takling af Jamie Carragher!
Det føltes som om alt, vi havde arbejdet på, lykkedes.
Liverpool er tæt på at komme i i Europa Cup-finalen.
De kan kun synge højt og motivere holdet til at vinde.
Tiden er inde til, at Liverpool skal spille i endnu en Europa Cup-finale.
Rafa Benítez og hans hold har skruet tiden tilbage.
Det er ligesom i gamle dage.
De havde alle pengene, spillerne og José Mourinho,
men ikke vores historie.
Byen.
Anfield.
Ville Steven Gerrard overveje
at forlade en klub, der var kommet i Europa Cup-finalen?
En klub, der er i hans blod.
Farvel, Mourinho!
Rafa, Rafael! Rafa, Rafael! Rafael Benítez!
Alle var helt høje efter kampen.
Vi kunne ikke helt fatte, hvad der lige var sket.
Alle går i byen. Alle vil ud.
Og Rafa Benítez' assistent sagde:
"Hvis nogen kommer hjem før klokken 04.00, får de en bøde."
Rafa lod, som om han ikke var klar over det,
så det kom fra assistenten.
Men jeg er sikker på, Rafa vidste, at ingen af os kom før klokken 04.00.
I rejsebureauer i hele byen
prøver de desperat at finde flybilletter til fans til finalen i Istanbul.
Vi er endelig ankommet i John Lennon Lufthavn.
Over 30.000 Liverpool-fans forventes i Istanbul til Champions League-finalen,
hvor de møder favoritterne, AC Milan.
Det bliver deres holds største kamp i 20 år.
Det er så godt.
Femte i ligaen, og vi kan blive Europamestre.
Utroligt.
Liverpool vil løfte cuppen for femte gang!
Kom nu, Redmen.
I selvsikkert humør kommer endnu en gruppe gennem terminalen
til den største og travleste begivenhed i lufthavnens 72-årige historie.
Jeg vil derhen. Kan ikke vente. Vi løfter cuppen.
Klubben er bygget på Champions League og Europa Cups.
Ingen britisk klub kan sammenlignes med os. Vi vinder nu.
Den bedste følelse er at have den i hånden.
Finalebilletten til Europa Cup i Istanbul.
Rafa Benítez!
For Reds-tilhængere er det lige meget, hvordan man kommer hertil, bare nå frem.
Fly, tog, sporvogne, busser... Endda en langdistance-taxa.
Istanbuls gader begynder at blive proppet med folk.
Der er nu ingen ledige hoteller i byen.
Det er herligt! Det er det bedste.
Tilhængere på pilgrimsrejse for at se deres hold i Tyrkiet.
De håber, deres helte kan vinde.
Kom så, I kan godt!
Jo tættere vi kom på kampen, jo mere overbeviste jeg mig om, at vi vandt.
Men det var næsten en erkendelse...
Vi spiller mod verdens bedste hold, AC Milan.
Når man gennemgår holdet, begynder man at grine.
For det er bare alle de kendte.
Navn efter navn efter navn.
De har Ancelotti, den største Champions League-træner nogensinde.
Maldini, en af de bedste forsvarere, spillet nogensinde har set.
Nogensinde.
Jaap Stam, en kæmpe, der har vundet Champions League før.
Clarence Seedorf, som allerede havde vundet Europa Cups med to andre klubber.
Gattuso, der havde vundet Champions League med AC Milan.
Og så havde de Shevchenko, som var verdens bedste angriber,
og nok verdens bedste spiller dengang.
De er ikke kun spillere i verdensklasse, men blandt de bedste nogensinde.
Vi har det fint.
Vi har nået målet, vi satte for os selv i starten af sæsonen:
At være her i Istanbul til finalen.
Ved ud, hvordan man scorer mod Liverpool,
og hvordan man slår Jerzy Dudek, deres målmand?
Ja, vi ved præcis, hvordan man gør det.
Fortæl mig hvordan.
Det ser du i morgen.
Det er langt over midnat,
men der er stadig tusindvis af Liverpool-tilhængere på dette ene torv.
Hvad der end sker på banen,
så er disse Liverpools-fans kommet for at more sig.
Jeg kan ikke sove, fordi
i morgen er der Europa Cup-finale.
25. MAJ 2005 4 TIMER TIL FINALEN
Spændingen stiger her.
Der er kun timer til Liverpools største kamp i Europa i 20 år.
Kan Liverpool komme tilbage i historiebøgerne?
Før vi tog til stadion, viste Rafa os en video.
Det var alle sejrene i Europa Cuppen
af Liverpool i 70'erne og 80'erne.
Europa Cuppen er helt sikkert vundet.
Bruce Grobbelaar finter på målstregen.
Han missede!
Liverpool er europamestre!
For fjerde gang.
Sikken glæde!
Merseyside jubler.
Når man kommer med på et hold, i dette tilfælde Liverpool,
lærer man ting undervejs.
Og jeg begyndte at indse, hvad det betyder
for fansene, for byen, og følelserne bag det hele.
Det berører en dybt.
Man vil gøre noget for byen.
Det er den særlige forbindelse.
Fansene og historien er klubben.
Når man er født i Liverpool
og ser det, vil man have det. Man vil sætte sit præg.
Man vil give folk håb og tro.
En del af vores ansvar er at få folk til at føle stolthed.
Efter filmen sagde vi: "Nu skal vi skrive historie."
FINALEN
Hør atmosfæren.
Man kan virkelig høre dem i aften.
Jeg ser op på Liverpool-fans overalt.
Et rødt hav.
Det handler om at være fokuseret, klar til kamp.
Så mange svage øjeblikke og så meget kritik,
men her kom en mulighed for at ændre alt.
Vi skal snart i gang her.
Liverpool mod AC Milan, finalen i Champions League i 2005 i Istanbul.
Her kommer den vigtigste aften i mit liv.
Det var vores chance for at skabe historie.
Liverpool begynder, og vil have en god start.
Traoré på denne side af banen, og det var en usikker bold fra ham.
Vi ventede 21 år på dette øjeblik.
Jeg sagde: "Begå ikke fejl."
Kaká. Traoré kommer over.
Dommeren giver et frispark tidligt her til Milan.
Første test for Jerzy Dudek.
Ind går frisparket. Skuddet er i mål!
Maldini! Måske et minut inde i kampen!
Det er en sørgelig start for Liverpool.
Der er fem, seks spillere på Liverpools hold,
som ikke har rørt bolden, og AC Milan fører 1-0.
Det vigtigste er, at det ikke sker igen.
Milan til angreb her.
Shevchenko med en tværaflevering, 2-0.
Det glider fra os,
og hele verden ser på.
Kaká. Videre til Crespo.
Crespo er igennem. Og det står 3-0!
Sikken chokerende første halvleg for Liverpool.
De er meget uorganiserede.
Med 3-0 er det slut.
Der bliver fløjtet til halvleg.
Ingen chance for Liverpool.
Jeg er følelsesløs.
Man var flov ved at se op på tilhængerne.
Vi ville skabe historie af alle de forkerte grunde.
Når man er bagud 3-0 i pausen i en anden kamp, er der skænderier.
Der var intet af det. Der var bare stilhed.
Jeg var fortumlet. Det var vi alle vist og prøvede at forstå, hvad der var sket.
Jeg skammer mig over præstationen og mig selv og holdet.
Men så begynder uroen.
Der er følelser. "Gør det. Du skulle tage ham."
Vi skændtes: "Det er din skyld. Du gør ikke det og det."
Det var tydeligt, at holdet var fortvivlet.
Jeg hører dem, men jeg er fokuseret på, hvad jeg skal gøre nu.
Vi har 15 minutter til at ændre tingene.
Rafa siger til Djimi Traoré, at han skal ud.
Han sagde: "Traoré, i bad."
"Traoré, i bad."
For mig var kampen slut. Forbi.
Han er knust. Han er ude af sit livs største kamp.
Djimi går i bad.
Didi Hamann bliver sendt ud for at opvarme, fordi han skal spille.
Min første reaktion var: "Hvad skal jeg gøre nu, Rafa?"
Vi er bagud 3-0 mod det bedste hold.
Chancen for at komme igen er meget ringe.
Men jeg gik udenfor og opvarmede.
Og det sidste, jeg ser, er Djimi, der klæder sig af
og går nøgen i bad.
Jeg har hænderne mod væggen, og jeg tænker bare.
Jeg er så skuffet over mig selv.
Jeg svigtede ikke kun mine holdkammerater, men fodboldklubben.
Så jeg var et meget mørke sted mentalt.
Efter Djimi går i bad,
siger fyssen til Rafa, at Finnan var skadet og ikke kunne spille.
Jeg husker en lille pause fra Rafa.
Han sagde: "Finnan, gå i bad."
Og så er der endnu en pause fra Rafa:
"Traoré, ud af badet."
Rafa sagde: "Djimi, du er med."
Jeg sagde: "Hvad mener du?" "Kom, du er med igen."
Djimi kommer ud igen og skal tage alt sit udstyr på igen.
Didi Hamann kom ind igen.
Jeg gik tilbage til omklædningsrummet. Og den første, jeg så, var Djimi Traoré,
som lige gik i bad.
Jeg sagde, jeg skulle spille. "Hvem er ude?" "Ved ikke."
Jeg aner ikke, hvad der foregår.
Lidt kaos.
Det var kaotisk. Ja, det var.
Rafa begyndte at skrive på tavlen.
Vi må finde løsninger.
Og jeg tænkte på, hvordan man finder en løsning.
I en situation af den størrelsesorden har man brug for mere end taktik.
Du hører dommeren banke på døren og kalde os til anden halvleg.
Alt var skørt. "Gå tilbage."
Det gik hurtigt. Jeg kunne knap følge med.
Man er skrupforvirret.
Jeg aner ikke, hvad der foregår.
I anden halvleg var der en frygt: "Det kan blive ret forfærdeligt."
Men jeg vil aldrig glemme,
i tunnelen på vej ud kunne man høre tilhængerne...
...synge "You'll Never Walk Alone".
Den blev næsten sunget som en salme.
Normalt når man er bagud 3-0, synger fansene aldrig for os.
Men Liverpool-fans sang "You'll Never Walk Alone".
Fansene er stadig med os.
Vi kan ikke ende ynkeligt.
Vi skyldte dem at gøre vores bedste.
Medmindre vi får en utrolig præstation fra Liverpool nu, vinder de ikke.
Vi ville vise, hvorfor vi er her. Stå sammen og prøve at gøre noget.
Milan begynder anden halvleg med besiddelse af bolden.
Lang bold fremad. Hamann har bolden.
Mulighed fra Riise!
Hovedstød, Gerrard! Ja, et mål af Steven Gerrard!
Han vinker til fansene: "Kom nu, tro på det!"
Milan tre, Liverpool et, og måske en vej tilbage med Steven Gerrard.
Jeg begyndte at indse, at selvom det er vigtigt at spille med hovedet,
må man aldrig glemme at spille med hjertet.
Hamann, 25 meter væk.
Skyder ikke, men det gør Šmicer måske.
Hele vejen fra Vladimir Šmicer!
Sådan skal det være her i Istanbul!
Kampen lod til at være slut ved pausen,
men det er måske ikke Mission: Impossible.
Milan tre, Liverpool to.
De ved, at vi vil kæmpe for det her, og vi går ingen steder.
Det er alvor.
Liverpool vinder taklingerne på midtbanen.
Rafa vil have, jeg angriber og tager chancer og løber mere fremad.
Ingen har været bagud 3-0 i Europa Cup-finalen og vundet trofæet.
Det er den 50. cup.
Det førte mig tilbage til min barndom i skolegården, hvor
følelser bare overtager, og jeg var James Carragher der.
Knægten, der spillede bold på gaden.
Jeg kan huske, jeg løb afsted med bolden, og det gør jeg ikke.
Det er Jamie Carragher for Liverpool.
Gerrard er der! Han bliver taklet, og der er straffespark.
Hvem skal tage straffesparket?
Steven Gerrard er det oplagte valg.
Rafa valgte en ny til straffespark i hver kamp. Sært.
Det bliver Xabi Alonso.
Gamle minder og historier.
Rafa sagde: "Xabi tager det."
Det var mit første straffespark som professionel.
Denne 23-årige knægt i sin første sæson i England,
som mest havde været skadet.
Jeg følte betydningen af straffesparket,
og manglen på erfaring.
Det var så vigtigt for
klubben, for kampen, for mig og for alle.
Alonso kan fuldføre en bemærkelsesværdig vending her.
Han reddede den!
Det føltes, som om tiden stod stille.
Alonso er klar til riposten!
Og Mission: Impossible er fuldført!
Liverpool var bagud 3-0 for fem minutter siden!
Og se nu lige den stilling!
Der har aldrig været en Champions League-finale som denne.
Wow!
Da tænkte jeg, at det måske var skæbnebestemt.
Dette kan muligvis blive den bedste Europa Cup-finale nogensinde.
Og vi går til forlænget spilletid.
Serginho tager den flot ned. Ind i straffesparksfeltet.
Afledt af Carragher. Den kunne ende hvor som helst. Endda i eget mål.
Vi var under stort pres fra AC Milan.
Man kaster sin krop foran ting.
Vi gav alt, hvad vi kunne.
Kaká har skudt indover!
Og helten Traoré!
For mig var det øjeblik en ny chance for at vise min karakter,
min styrke og vise resten af verden, hvem vi er.
Tre minutter igen. 3-3.
Bold spillet ind, reddet af Dudek! Endnu en fin redning af Dudek!
Hvordan holdt han den ude?
Det var sekunder, millisekunder.
Jeg tænkte: "Hvordan reddede jeg den?"
Utroligt af den polske målmand.
Efter al den kritik, jeg fik, havde jeg ventet på dette øjeblik.
Og der bliver straffesparkskonkurrence.
En utrolig fodboldkamp.
Jamie Carragher overfalder næsten Jerzy Dudek.
Han skubbede mig. "Kom nu, Jerzy." Han begyndte at råbe.
Distraher dem. Vi skal klare det.
Det her sker aldrig igen. Husk 1984. Husk Grobbelaar. Distraher dem.
Jeg husker det stadig, når jeg lukker øjnene.
Jeg ser ham i den grønne trøje og røde shorts.
Han prøver at distrahere modstanderen.
Han missede!
Gør, hvad du kan. Hvad som helst.
Jeg sagde til mig selv: "Bruce lavede spaghettiben og rørte sig.
Okay, måske gør jeg det lidt."
Dudek. Mod Serginho.
Han misser!
Den bedste start for Liverpool.
Didi Hamann tager det første af Liverpools straffespark.
Rafa sagde: "Du tager det første."
Benítez vidste alt om straffespark.
Han sagde til mig, at du har 91 % større chance,
når du rammer over hoftehøjde til venstre for mig.
Hamann skal give Liverpool fordelen.
Det er nok! Og Liverpool fører.
Dudek vifter med begge arme mod Pirlo.
Pirlo rykker ind. Og Dudek redder den!
Her kommer han.
Dida rører sig. Går den forkerte vej. 2-0 til Liverpool.
Tomasson.
Han scorer.
John Arne Riise.
Men Dida nåede den.
Milan er tilbage igen.
Kaká kunne udligne her.
Eftertrykkeligt taget af Kaká.
Šmicer. En lang, lang optakt.
Her kommer han.
Den smutter ind i nettet!
Liverpool fører 3-2.
Hvis Milan misser nu, vinder Liverpool trofæet.
Den bedste angriber i Europa, Andriy Shevchenko.
Han vil straks have bolden.
Hvis han misser her, har Liverpool, mod alle odds,
vundet Champions League.
Når det kom til statistik, var Rafa den bedste.
Vi havde en kode. Målet var opdelt i seks felter.
Han delte denne information.
"Andriy Shevchenko kan lide 1 og 4."
Shevchenko!
Dudek redder den for Liverpool!
Og mod alle odds
har holdet, der var bagud 3-0 ved pausen...
Liverpool har vundet Champions League!
Gå videre, gå videre med håb i hjertet.
Det er fantastisk.
En aften, de aldrig vil glemme.
Liverpool er europamestre.
Utroligt.
Der har aldrig været en fodboldhistorie så dramatisk,
og det er bare utroligt.
Fremragende.
Liverpool, 2005!
Fodbold bliver aldrig bedre end det for mig.
Man troede aldrig, det kunne ske. Man kunne slet ikke drømme om det.
Nogen må ryste mig og vække mig. Cuppen er hjemme, hvor den hører til!
Jeg gik igennem så mange triste øjeblikke.
Men når man ser tilbage, var det en fantastisk rejse at være en del af.
Det var en fantastisk tid.
Man føler sig så tilfreds med det, man har opnået,
og med hvor vigtigt det var for byen.
Jeg er i drømmeland!
Man er nu en del af Liverpools historie. Det er en god følelse og et privilegium.
Vi viste, at det aldrig er forbi, før det er forbi.
Det betyder så meget for folk.
Det vil jeg aldrig glemme.
Det var en svær rejse,
en følelsesladet tur...
...men jeg er faktisk fan og en af dem.
Jeg var heldig at kunne prøve at gøre det.
Det drømte man om som barn.
Jeg ville være en del af noget, man så tilbage på mange år fremover.
Jeg udlevede drømmen.
Det er ikke sådan, at jeg ikke føler noget.
Det er svært at udtrykke,
fordi der er så mange følelser. Man føler stolthed og tilfredsstillelse.
Man føler sig speciel.
Nu synes jeg, at Rafa er den bedste træner, jeg har haft.
Det syntes jeg ikke dengang.
Men nu for min karriere og som en, der hjalp mig på vej,
spillede Rafa Benítez en stor rolle.
Når man ser tilbage,
har der været bedre spillere, hold og managere i denne klub,
men der har aldrig været et større øjeblik i Liverpools historie end Istanbul.
Tekster af: Pernille G. Levine