Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Que ràpid que pot canviar la vida.
Fa un any, començava de zero a Londres
i tot allò de què fugia em va trobar.
Però hi vaig sobreviure
i em vaig enamorar de la persona que menys em convenia.
Del clixé de noi dolent
de qui ta mare t'adverteix.
Però la meva i son pare ens van unir casant-se.
Què hi podia fer?
Com resistir-se a en Nick Leister?
Però hi ha una sola cosa més difícil que trobar l'amor:
mantenir-lo.
CULPA TEVA: LONDRES
Vinga.
Atrapa'm!
No em podia creure que fos meu.
Ho volia explicar al món sencer,
però en Nick ens volia mantenir en secret.
Ho entenc. Amaguem coses per protegir-les.
Però alguns secrets acaben sortint.
I t'agafen per sorpresa.
Merda.
Càson!
I, quan això passa,
bé… la vida pot canviar molt ràpidament.
Ho reconec: has guanyat.
Xocant.
Què vols, de premi?
Ja saps què vull.
Doncs ho hauràs de venir a buscar.
- Vinga. Va. - Com?
Nick.
Au, va.
Torna.
Nick.
Nick?
Què fas?
Nick.
Ostres, ets un…
Sorpresa!
Nois, què és això?
Per molts anys, cuca.
Qui és aquesta gent?
Són el bo i millor de l'alta societat britànica, reina.
Somriu i saluda.
- Ni idea. - D'acord.
- Hola! - Maddie!
Per molts anys.
Flipo que hagis fet tot això. És increïble.
En Nick ha sigut prou convincent?
Sí, massa i tot.
No en tenien de blaves.
Mama.
Blaves?
Quan ella tenia cinc anys,
li vaig encarregar una part del jardí
i ella només volia fer créixer roses blaves.
Aquelles coses ordinàries de les botigues d'art?
A mi em semblaven maques, d'acord?
Quan ets de Florida, no es pot dissimular.
Ei!
Mira qui ve.
Què és això?
Perquè te l'emportis a Oxford.
La pots abraçar si t'enyores.
- Ai, mare, si és un gat. - M'encanta.
Ara no em sentiré sola allà.
Jenna! Que vinc!
No queda cervesa.
- Ens n'he guardat dues. - Gràcies.
Salut, company.
Pots guardar un secret?
Què?
Tinc l'anell de la meva àvia. Li demanaré matrimoni a la Jenna.
Però quan, avui?
- No. - No?
- No, avui no. - De debò?
- Sí, però avui no. - L'enhorabona.
- Gràcies. - Padrí?
Sí, padrí.
- Que bé. M'encanta. - Sí.
Però abans vull resoldre uns temes.
Vull liquidar tots els meus deutes.
Que no quedi res pendent.
El que calgui. Jo t'ajudo.
Nick, no vull diners, però…
hi haurà una cursa.
I m'hi he jugat el gimnàs.
No, no.
- Ja saps que ho he deixat. - No, no.
Guanyaràs amb els ulls tancats.
Ho he deixat. L'hi vaig prometre, tinc una feina…
Si guanyes, quedo net.
Va ser una poca-soltada, però no em puc fer enrere.
Hola, nois.
Per què sembleu tan sospitoses?
Per què ho sembles tu?
Bona pregunta.
Atenció, sisplau.
L'has deixat mort.
Nick…
Va, sisplau…
Si ho faig,
la Noah no ho pot saber.
Esclar.
A les noies, ni piu.
- Sí? - D'acord.
Alguns ja ho sabeu,
però avui celebrem dues coses.
No només és l'aniversari de la meva filla preciosa i eixerida.
A més, l'han acceptat a Oxford,
on estudiarà enginyeria mecànica.
Aviat serà directora tècnica d'un equip de Fórmula 1.
Per la Noah.
I pel seu futur prometedor.
Això que sento és una altra sorpresa?
- Sí. Seguiu-me fins a l'entrada, sisplau. - Vinga.
Què està passant?
- Què passa? - T'hi apropes.
Calent.
Què?
- Per molts anys. - Per molts anys.
- Això és de debò? - Sí.
Farà més entretingut el trajecte fins a Oxford.
Però com…?
M'encanta.
Gràcies!
Però…
Vinga, a fons!
Vinga, Noah, a fons.
T'ha agradat, la sorpresa?
Sí, però no t'ha costat gens enganyar-me.
Ei, organitzar una sorpresa no és enganyar.
- És romàntic. - Ja.
Noah. Ei…
Perdó per despertar-te, però tenim uns tres minuts.
Vinga.
Trobaré a faltar aquesta vista.
M'estàs repassant?
Comporta't.
A veure, tanca els ulls.
Per què?
Tanca els ulls.
Vine.
Obre'ls.
Per molts anys.
M'encanta.
Això és perquè no t'oblidis de mi quan siguis a Oxford.
T'estimo.
Mai me'n canso…
de sentir-t'ho dir.
Va, doncs.
Digue-ho tu.
Digue-ho.
Jo també t'estimo, Nick.
Vinga.
Queda't!
L'alarma ha sonat fa dos minuts. Merda.
Llavors, quan els ho explicarem?
Aviat. Només que…
Ara no. Mon pare té molta feina.
- D'acord? Els ho explicarem. Però no ara. - D'acord.
Que guapa que ets.
Només vull quedar-me amb tu al llit.
Bé…
Fins a l'esmorzar.
Bon dia, Nick.
Bon dia. Hola.
- T'has llevat d'hora. - No podia dormir.
Volia avançar amb el discurs de la fusió.
M'aniria bé la teva ajuda, si et va bé.
- De meravella. - Genial.
Ho reconec: estic impressionat amb la teva implicació amb el llançament.
- Anem al meu despatx. - Fantàstic.
A veure, tinc tres possibles introduccions.
Sí?
A mi també em regalaràs un Porsche?
Bon dia.
No.
Com va el gimnàs de boxa? Rutlla el negoci?
Bé. La Jenna m'està ajudant força, saps?
Porta nois de diferents entorns.
Sí, realment té un potencial increïble.
Els nois en treuen molt de profit.
- Que bé. - Ella és l'enginy, jo, la força.
M'agradaria veure'l. De debò.
Quin collar més maco.
Sí, és un regal.
Qui te l'ha fet?
La Jenna.
Pel meu aniversari.
- Com? - El collar.
- Sí, l'hi he regalat jo, aquest collar. - Sí?
Enguany, no penso estalviar en regals.
I tu ja veuràs, a Nadal.
Algú vol cafè?
- Sí, sisplau. - Sisplau. Gràcies.
Trobaré a faltar això.
I a tu, princesa d'Oxford.
"Princesa d'Oxford."
Paquet entregat correctament.
- Va com una seda. - Ah, sí?
Li volies donar festa al xofer, oi?
Bé, la Noah té moltes coses i he pensat que li aniria bé algú forçut.
Què?
Mare meva.
Quina bogeria.
És una escola de mags, oi?
Ai, mare. Ja hi som.
Copes de benvinguda aquest vespre.
- T'hi esperem. - Que bé. Gràcies.
Porta la teva germana, si vols.
No suporto els jugadors de rugbi.
- Són els meus favorits. - Mama.
Mira que maca.
Saps res dels teus veïns?
Els podem saludar.
Sí, ja ho veurem.
Molt bé. Ja no queda res més.
On vols que les posi?
Posa-les a…
On sigui. Tant és.
- Et puc fer el llit. - O t'ajudem a decorar.
Ja ho faré jo.
No necessita res més?
No.
S'ha deixat la clau.
Sí.
T'has deixat la clau.
Vull que pensis en mi quan surtis aquesta nit.
Ho faré.
Bé.
No pot ser.
- Nick Leister. - Briar.
Què hi fas, aquí?
He vingut… a deixar la meva germanastra.
- De debò? En Will s'ha tornat a casar? - Sí.
Caram.
T'han agafat a Oxford, eh?
Sí.
Bé, me n'he d'anar, però m'alegro molt de veure't.
Que convincent.
Hola. Em dic Briar. Estic a l'habitació del costat.
Ah. Hola.
Per estadística,
estem condemnades a ser amigues,
tant sí com no.
Volia saber si et sembla bé que anem per feina
i ens emborratxem juntes.
Ens hem de mirar.
Quin t'agrada?
El de les ratlles o el de la corbata?
O el dels mitjons baixos?
Crec que li agrado una mica al ratllat.
Però, si el prefereixes, te'l cedeixo.
- No, gràcies. - Què vol dir que no?
Doncs que tinc nòvio.
No! De cap manera.
Serà massa avorrit per a mi.
L'uni és per explorar opcions. Ets jove.
Sembles ma mare.
Doncs deu molar moltíssim.
A veure, està més bo que aquells tios?
- Sí, la veritat. - De debò?
- Ja ho veuràs. El coneixeràs. - Sí?
Sí, m'ha portat al matí.
Ah, sí?
D'acord, doncs explica-m'ho tot.
És com un secret.
Perfecte. M'encanten els secrets.
Perdona.
Bon dia i benvinguts a enginyeria aerotèrmica.
Comencem?
Qui em pot dir què hi surt, a la pantalla?
Per exemple… tu.
És el Brawn GP d'F1 de 2009.
Van trobar un buit legal a les regulacions
i van crear un doble difusor que incrementa la càrrega aerodinàmica.
Tots dos teniu tota la raó.
El difusor del Brawn va ser minuciosament dissenyat
amb aletes de tauró als extrems.
Qui em sap dir què fan?
Gestionen el pas de l'aire entre els espais alts i baixos.
Sí, i també ajuden els avions a enlairar-se.
El seu inventor es va inspirar en els ocells,
que hissen les seves plomes.
Correcte.
Sí?
No vull interrompre el ritual d'aparellament,
però puc continuar la classe?
Gràcies.
Avui, veurem per què serveixen les aletes de tauró.
Primer, els usos…
Ha estat divertit, oi?
No m'acabis les frases o t'ho faré jo a tu.
Bé. He trobat la meva igual.
Molt de gust.
Em dic Michael.
Jo, Noah.
Molt bé. Noah.
De quina part dels Estats Units ets?
De quin internat d'elit britànic has sortit tu?
Molt bona… però t'equivoques.
A la meva escola, si parlaves a classe,
era més fàcil rebre un mastegot que no que et demanessin el número.
Jo no te l'he demanat.
Encara.
No he acabat. Un consell de veterà:
aquí hi ha la tradició que, si et cau un llibre davant d'algú,
hi ha d'escriure el número.
Ah, sí?
Sí, ho diu a la guia bàsica d'Oxford.
Aquí. Pàgina…
Ui.
Jo te l'agafo.
Déu meu.
Un pèl excessiu, però he après la lliçó.
Té.
Per si em necessites.
O per si t'he de corregir.
Fins aviat, Noah.
Vols dir que t'han renyat a la teva primera classe?
Sabia la resposta.
- Mira que ets repel·lent. - A mi no m'ho sembla.
Hi ha molta competició a introducció a enginyeria aerotèrmica.
Perquè sou tots un setciències?
Sí, un en particular.
"Un en particular"?
I aquest… setciències té nom?
Michael. És de segon any.
Bé, mataré a tots els tios que se t'apropin.
Calla.
Estic cansat.
Mon pare em pressiona molt amb això de la fusió.
Estic nerviós per divendres.
Ei, anirà de conya. Jo hi seré.
- Ostres, ara estic més nerviós. - Per què?
Si l'espifies, ja activaré l'alarma d'incendis.
T'estimo.
I jo més. Et quedes davant del mòbil una estona?
Sí, esclar.
És com si fossis al meu pis, just al meu costat.
La roda de premsa començarà d'aquí quinze minuts.
Sisplau, dirigiu-vos a la sala d'actes.
Hola, com esteu?
Crec que…
Sí.
Coi.
Té el meu.
- Segur? - Sí.
Ostres, moltes gràcies.
Em salves la vida.
Fas molt de goig.
Gràcies.
No acostumo a posar-me tan nerviosa.
Potser és perquè sec al costat del nen prodigi,
que a sobre és tan guapo que fa ràbia.
Quina combinació, eh?
En fi, gràcies.
Desitja'm sort.
Sort!
Hola, reina.
Ja comencen. Anem a seure?
- Sí. - Sí?
Sí.
Abans d'acabar,
la pregunta que tothom espera,
una pregunta difícil:
¿aquesta nova aventura de Leister Enterprises
la va influir el segrest de la teva fillastra?
Va ser d'en Nick, la idea d'adquirir una empresa de seguretat.
Bé, no és fàcil parlar d'aquest tema,
perquè és una qüestió, Sandra,
que em toca de prop. Literalment.
Després del que va passar l'any passat,
sentia que havia de fer alguna cosa,
perquè, quan es tracta de la família i de la gent que t'estimes,
els vols protegir.
Per això ho estem fent.
Així de senzill.
Una altra? Sí, David.
Per a la Sophia Aiken.
La vostra tecnologia
va rebre moltes ofertes de Silicon Valley.
¿Per què els has triat a ells,
que tenen molta menys experiència en la indústria?
Bé, sempre he tingut grans ambicions amb la meva tecnologia
i la vull veure triomfar als mercats.
I, sí, vaig ser molt primmirada amb la meva cerca.
Però…
en Nick és la primera persona que conec
amb la mateixa passió i empenta que jo.
Bé, penso exactament el mateix.
Tinc moltes ganes de treballar amb ell en això.
Amb una connexió així, què més es pot dir?
Se'ns ha acabat el temps.
Gràcies.
Quina dona més impressionant, oi?
Tornem a casa?
Crec que aniré a veure la Jenna.
Ah, sí? On heu quedat?
No recordo el nom.
Per què has vingut?
Com?
¿Per què has vingut des d'Oxford
per veure un acte corporatiu avorrit?
Per donar suport a la família.
No em menteixis, sisplau.
Miraves la Sophia com en Nick, els jugadors de rugbi.
Esteu embolicats, segur.
Apa. No és veritat, mama.
Soc ta mare.
Ho noto.
D'acord.
Et prometo que t'ho anava a dir.
Sou germanastres, per l'amor de Déu.
Hem fet un gran equip.
Segur que la premsa dirà meravelles.
Bé, noies. Si ens disculpeu,
hem d'anar a dinar amb la Sophia.
I després, la portarem de pet a una reunió important.
No ho tinc a l'agenda.
M'havia agafat la tarda lliure.
De cap manera. Això és molt més important. Que la cosa no es refredi.
Em sap greu.
- Passeu-vos-ho bé. - Adeu, amor.
Ho sap.
Nick, la feina comença ara.
Saps què?
Tu i en Nick heu de deixar la vostra història ara mateix.
Perquè, si això et sembla una reacció,
espera't a veure què farà en William si l'hi arriba.
- Hola, Ella. - Isabelle.
Ja veig que Londres ha estat un malson.
- Sí, en Nick està fet una fera. - Clar.
Però potser no és la fi del món que se sàpiga.
A veure…
Noah, estàs a la lluna.
Mai l'hi dirà a son pare.
- Li té por al compromís. - Au.
Tia, no pots deixar que els tios juguin amb tu.
Sempre s'aprofitaran de tu.
Ell no és així. Ja ho veuràs.
Ah, sí?
Mira, som en un bufet dels millors exemplars del país
i no faràs ni un tastet?
No? Ni un de petit?
Mira qui ve.
El teu príncep blau.
Si no te'l menges tu, ho faré jo.
Ei, Briar. No diguis res estrany.
Mai.
Collons.
Comporta't.
Té. Mentre ahir tu t'esbargies,
jo em dedicava a prendre apunts sobre tracció. De res.
Gràcies. És molt amable per part teva.
Briar.
Aviam, Michael.
La Noah diu que ets de segon any.
Més gran, més savi…
Ens pots ensenyar moltes coses.
- T'ha parlat de mi? - Sí.
Quines notes. Gràcies de nou.
Et dec un favor.
Sí?
Què et sembla avui?
Sí, perfecte. Mare meva. Avui anirem al pub.
Seràs la meva cita.
Hem quedat amb el seu nòvio.
- Nòvio? - Sí, nòvio.
Nòvio.
Jo no en tinc, de nòvio.
No em crec que t'equivoquessis.
No em vaig equivocar. Vas respondre tu abans.
- Era clar que era propulsió superior. - Ja.
- No és la potència, sinó el control. - Ja.
Claríssim. Cal ser idiota per no saber-ho. Gràcies.
Fascinant.
I què me'n dius, de la teva propulsió?
- Briar! - Ho pregunto de debò.
- Ets més de potència o de control? - Ha arribat.
Suposo que una mica de cada.
Hola.
Saben que estem junts. Tranquil.
Nois, us presento en Nick.
Nick, la Briar. De la residència.
Molt de gust.
Nick, oi? M'han parlat molt de tu.
I ell és en Michael.
- El noi que… - Hola.
…em va interrompre el primer dia.
- Et vaig rescatar. - Jo diria que no.
Un home competitiu.
Li prenc els apunts quan fa campana per veure el seu nòvio.
Ho fas per a tots els estudiants?
No, només per a la Noah. Sí.
- Només als llestos. - Gràcies. Per fi.
- I com us vau…? - Vivim porta a porta.
- "Condemnades a ser amigues", sembla. - Totalment.
Et porto una copa?
No, jo convido.
- Vols el mateix? - Sí.
Jo potser vario. L'acompanyo.
- Segur? - Sí.
Molt bé.
Se'l veu simpàtic.
- Ja el coneixeràs. - Sí, sembla bon tio.
- Gràcies. - Gin amb llimonada, sisplau.
Doble. Posa-ho al seu compte.
Briar, es pot saber què fas?
No sé què vols dir.
Mira, em sap greu el que va passar.
Però no té res a veure amb ella. No la fiquis pel mig.
Ostres, et penses que tot gira al teu voltant.
Em cau bé la Noah.
Tant et costa de creure?
Gràcies.
Vols que porti això?
Potser no podràs amb tot.
Va, ves.
- No! - Hi has de tornar.
- Terrible. - La pròxima anirà millor. No ploris.
- No ploro. Calla! - No em vinguis a plorar!
A veure, mireu i apreneu.
Mala sort.
- No ho pots fer, això. - Sí que puc.
Apunta.
No t'encanta la Briar?
És ben divertida.
Pensava que estaríem sols.
Em vols a soles?
DEPTFORD LIONS CLUB DE BOXA
Com si fos casa teva.
Sempre m'ha agradat aquest gimnàs, tio.
Faria alguns canvis,
però té personalitat.
Fa temps que és de la teva família, oi?
Sí, mon pare me'l va deixar quan va morir.
Calen ous per jugar-se'l a tot o res.
Déu-n'hi-do quin risc.
Sí.
Anem per feina?
Està tot.
Estàs ben escurat.
Què faràs quan perdi el teu amic?
No perdrà.
En tinc ganes.
I en Ronnie, també.
No sé si el motiva més quedar-se aquest antre
o venjar-se d'en Nick per haver-lo tancat.
Recull això, coi.
LION la cursa es farà. diumenge
em salves la vida
Sembla mentida que t'hagis comprat una moto.
No s'havien acabat els clixés?
Sé que t'agrada.
Admet-ho.
Al final no m'hi has deixat muntar.
- Hi vols muntar ara? - No, el deure et crida.
Ho sento. M'encantaria quedar-me, però…
tinc moltíssima feina.
- Com ho portes? - Força bé.
He après molt. La Sophia és bona mestra.
- Qui és el repel·lent, ara? - Molt graciosa.
Crec que et cauria bé.
Dissabte ve a jugar a tenis.
Per què?
- No ho sé. Mon pare l'ha convidat. - Genial.
Dinar familiar i la Sophia.
Estem fent comèdia.
No em vull seguir amagant, ara que ho sap ma mare.
D'acord? No sé si podré aguantar gaire així.
Ei, no ens posem dramàtics.
Estàs preciosa.
- Boníssima. - Bé.
William, no sabia que eres professional.
Un segon, Noah.
La Sophia i jo hem d'acabar d'apallissar-los.
Fantàstic.
Boníssima.
Molt bé.
Brutal.
Gran cop, Nick.
Ben jugat. 40-0.
Bona.
Quin revés.
Vinga, Sophia.
- Sí! - Sí!
Una abraçada! Molt bé!
Som els millors.
Ben jugat, nois.
Ben jugat.
- Bon partit. - Bon partit, reina.
Ben jugat.
Hola, amor.
Noah, coneixes la Sophia?
El fitxatge estrella de Leister Enterprises.
- Sí, ens vam conèixer a la presentació. - Sí.
Perdona, t'he robat el lloc? Volies jugar?
No li agrada el tenis.
Per què? És divertidíssim.
Què has de dir, amb el teu nivell.
T'has carregat l'equip a l'esquena.
Deu ser que ho fem a torns.
Si l'haguessis vist a la reunió…
Ho ha brodat.
Què, dines amb nosaltres al club?
No, he de preparar un munt de coses.
Au, va. Queda molt per dilluns.
Ha dit que no podia.
D'acord. Faré unes trucades pendents i després vindré.
Genial.
Treballant un dissabte?
Pren-ne nota, Nick.
Caram, quina tenista.
- Gairebé semblava professional. - Té fusta de líder.
És una noia impressionant.
Us complementeu d'allò més bé.
A la pista, a l'oficina…
Et planteges fer equip amb ella socialment?
- Papa. - Home!
Farien molt bona parella, oi que sí?
- És encantadora. - Mama.
Què? És una soltera d'or.
Ara no surts amb ningú. Per què no postules?
Sí. Per què no, Nick?
Per què no postules?
Realment, ho té tot.
M'he perdut alguna cosa?
Què? Surts amb algú?
Noah, no.
És veritat.
Sí.
Amb mi.
Us ho heu parat a pensar?
Què passarà quan ho deixeu?
Papa…
Digues alguna cosa.
Què vols que digui?
No sé com pots ser tan imprudent.
Què passarà, si surt a la llum?
Un titular sensacionalista i els inversors fugiran corrents.
No es tracta de si és ètic.
Es tracta de si és estètic.
I no deixaré que et carreguis el negoci.
No veig que fem res mal fet.
Molt bé. Si de debò això és seriós,
segur que acceptareu fer els sacrificis necessaris.
Si decidiu seguir amb la relació,
llavors, Nick, hauràs de deixar de treballar per a Leister Enterprises.
- Per sempre. - Papa.
I, Noah,
pots buscar-te una altra manera de pagar la universitat.
- O deixar-la. - William…
Perdó per haver-vos fet esperar.
Ximpleries.
Arribes just a temps.
- Com ha anat la trucada? - Genial.
- Sí. Dilluns t'envio un correu. - Fantàstic.
Ha anat molt pitjor del que m'esperava.
De debò?
Jo trobo que ha anat força bé.
Merda. Això és exactament el que volia evitar.
Exactament això.
Perdona. Perdó.
Però penso
que ho hauríem pogut gestionar molt millor.
Ja ho sé.
- Què farem? - No ho sé.
Hem de ser discrets.
Que es pensin que s'ha acabat.
Ens hem de comportar de deu.
- Sí. - Sí?
D'amagat altre cop.
Avui dormim a casa teva, però?
Podem passar demà junts.
No vull tornar amb ells i…
Avui no puc. Demà he de treballar.
És diumenge.
És una reunió de Zoom. Amb un company de feina.
D'acord.
Cap problema.
No podria haver anat pitjor.
No coneixia aquest William.
I ma mare ens mirava sense dir res.
Vull parlar amb en Nick, però treballa.
- Bé, en realitat… - Ens hem de tornar a amagar.
Què farem? Fingir que hem tallat?
Tallar de mentida…?
- Estem fent passes enrere, no endavant. - Parlant de mentir…
Crec que en Nick no curra avui.
- Com? - M'ha escrit en Zach.
"Ei, Jen. Vens?"
I la seva ubicació.
Són en una base aèria abandonada.
Què vols dir?
Els conec. No hi han anat a estudiar la història del lloc.
No m'ho puc creure.
Déu meu.
La cursa no podia arribar en pitjor moment.
Per què sempre és tot tan dramàtic?
Només havia d'esperar dues setmanes a tot estirar.
I què fa? L'hi diu a mon pare al club.
- M'estàs escoltant? - Sí, sí.
Dilluns en parlarem, eh?
De tot això de ton pare. Però ara t'has de concentrar.
És una broma?
Mare meva.
De qui vas disfressat?
De ballarí d'en Ronnie?
Mi-te'l. Amb un pentinat de merda i una armilla de punt.
Què hi fas, aquí? On eres?
Em pensava que la xurri et tenia collat. O no, Lion?
Quin paio.
Et fa gràcia o què?
Tot el que dius fa gràcia.
- Saps què fa gràcia? - Què?
Si no guanyes,
el gimnàs del teu col·lega és meu.
L'has de salvar, tio.
En Cruz? Corro contra ell?
Sí, t'ho vaig dir.
No em vas dir res.
Una cursa és una cursa. Va, centra't.
Porta un top de noia?
Genial. El que em faltava.
Veig que la nòvia el deixa sortir a jugar.
Tenim coses millors a fer, J. P.
Sort que ets tu qui condueix. Hauria apallissat en Lion.
Sí, és el millor padrí i el millor conductor.
Vinga! A totes, guapo.
- El veus bé? - Sí, de conya. Està bé.
No és el millor dia per molestar-lo amb la nòvia. Saps?
Parlant de nòvies, ve la Jenna.
Què vols dir que ve?
La Jenna. Li he escrit.
Hi ha cap problema?
No, no.
Noah, què hi fas, aquí?
Això dic jo.
I la reunió de feina?
Surt del cotxe. Estem a punt de començar. Surt!
Surt del cotxe, que comença!
Va, collons!
Si tu corres, jo també.
Merda.
No corris, que vinc.
Sé que estàs enfadada.
Què hi fots, aquí?
- Ho havies deixat. - Ho faig per en Lion.
Pitjor. Tots dos ho vau prometre.
Sí, i era sincer.
- Ha estat improvisat. - Improvisat?
M'han trucat i he vingut.
Hi has apostat diners nostres?
Lion.
És l'última cursa i s'ha acabat.
Però he de guanyar o no haurà servit de res.
No puc conduir i discutir alhora, cony.
D'acord.
Aprofita el rebuf.
Com?
Vols guanyar?
Et penses que t'escaparàs?
Em tens just darrere.
Supera'l en la frenada. Queda't a l'interior.
Aguanta.
Vigila, vigila!
Ho veus?
Com és que corre tant?
Per què portes un Ford Focus? Aparta't!
Jo poso les regles!
On va?
- Merda. - Allò no és el circuit.
Merda, merda!
Tira, tira!
Gràcies pel gimnàs, col·lega!
- Merda! - Va, va!
Vinga, Nick!
- No! - Sí! Vinga!
Hòstia, tio.
Ho sento.
De què serveix ser el millor si no ho sap ningú?
Vine aquí!
- Ha fet trampa. - Para.
- De què va? - Noah.
- Fot-li! - Ei!
És trampa. No era part del circuit.
Demostra-ho.
Vull la revenja.
No faig revenges.
Va, Noah. Anem.
Noah? Jo et conec.
És la teva xurri?
Saps què?
Normalment, no faig revenges.
Però, per una llegenda com tu,
faré una excepció.
No, Noah.
Va, fem-ho.
Fica't al cotxe.
Au va, Noah.
Ho estàs empitjorant.
Lion, a veure si aquesta noia et salva el gimnàs.
Hi tornem!
Ei, mestre.
He guanyat.
Endevina qui m'ha demanat una revenja.
L'única persona que odies més que en Nick Leister.
No fotis.
Va, Noah.
Deixa-ho estar. No té res a veure amb tu.
Això és entre nosaltres.
T'hi has jugat el gimnàs?
- No tenia elecció. - Típic.
Merda.
- On és la Jenna? - Hem de marxar.
Jenna!
Va, Lion.
Hem de marxar! Entra al cotxe!
Ei.
Ja et diré quan i on, sí?
Tira, tira!
COMISSARIA DE BENHAM HILL
No t'hi enfrontaràs.
Guanyaré fàcilment.
M'és igual. És perillós.
Ah, i si tu ho fas, està bé.
No, no està bé.
L'he cagada. No ho hauria d'haver fet.
Però reconeix…
que ha estat divertit.
Jen.
Jen, me'n faig responsable, sents? Mira'm, sisplau.
- Lion, ara no. - Sisplau!
Tia, em puc quedar amb tu uns dies?
- Sí. - Sí?
Estàs bé?
Sí, he rebut una advertència.
- Genial. - Està bé.
- Jen? - I a tu, t'adverteixo que em deixis estar.
- Digues alguna cosa. Sisplau. - Lion, t'estimo.
Però necessito espai, sents?
D'acord?
Sí.
- Espavila't, tio. - T'estimo.
Ho sento, tio.
De debò. T'he mentit i…
- No vull que corri amb en Cruz. - Esclar que no.
Si sabés que treballava per en Ronnie…
No, esclar. Ho entenc.
És que…
no sé què faré, tio.
Perdré el gimnàs i perdré la Jenna.
Escolta,
t'ho diré per última vegada:
deixa'm ajudar-te.
Com?
He vist el pla d'empresa de la Jenna.
És bo.
El portaré a l'empresa perquè el vegi la junta.
Deixa'ns invertir-hi.
No et deixaré dir que no.
- Estàs sonat. - Sí?
T'estimo, tio.
S'han acabat les mentides, t'estimo Nx
Bé.
Per què ets tan dolent?
Vinga, va, va.
Ai, mare.
- Hola. - Hola.
O sigui que t'han agradat les flors.
Sí. Que fort que te n'hagis recordat.
Encara ets amb la Jenna? Com està?
Bé. Està prou bé.
Avui ens disfressem d'icones britàniques.
De Spice Girls.
Molt elegant. I…
Perdó.
Estic apallissant en Michael a la consola.
Sí!
Passeu molt de temps junts.
Sí, només és un amic.
Espero que ell ho sàpiga.
Escolta, no t'enfadis.
Per què m'hauria d'enfadar?
Me'n vaig de viatge de feina.
Per conèixer uns inversors. Només una nit.
Jugarem a golf.
Serà un drama, perquè soc pitjor que jugant a tenis.
Jugareu?
Hi vaig amb la Sophia.
Ja.
Passeu molt de temps junts.
Sí. Per feina, Noah.
Només és una companya.
- Espero que ella ho sàpiga. - Ho sap.
I podem parlar abans d'anar a dormir.
Tinc un sopar, però et trucaré després.
Sí? T'ho prometo.
Sí, va bé.
- A quina hora…? - Sí.
- T'ho envio avui mateix. - Nick?
Sí. Cuida't.
Nicholas.
Has pogut resoldre allò de què vam parlar?
- Estàs bé, cuca? - Sí.
Sí?
Sí, ja està… resolt.
Bé.
Escolta, volia supervisar aquesta operació.
Però m'has demostrat que estàs més que preparat.
Em comences a recordar a mi a la teva edat.
Vull que te n'encarreguis tu.
De debò?
Aquest era el pla de bon principi.
Escolta,
sé que vaig estar absent quan eres més petit.
Estava treballant.
Construint tot això per a tu.
Et fan por les altures o què?
No, em fa por el golf.
Tens clares les regles. Això és l'important.
Sí.
La teva visió de negoci és molt clara i convincent, Nick.
Ho faràs de conya.
Molt bé.
Anem a totes.
Atenció!
He de millorar el grip.
És humiliant.
Tranquil. Si perds, millor per al negoci. Va bé.
Crec que m'aterreix la idea de decebre mon pare.
Fot pena, oi?
No, ho entenc.
Casa meva era una olla de pressió quan era petita.
Ma mare tenia un amant.
Vaig veure què passava quan decebies mon pare.
Per això no ho feia.
Vaig intentar ser perfecta…
en tot.
Doncs tenim molt en comú, només que jo vaig fer tot el contrari.
Vaig perdre el cap:
alcohol, drogues, curses il·legals, baralles…
Les coses típiques.
O sigui que he de demostrar que valc.
Caram, caram.
Quin home més misteriós.
Aquest no.
- Apropeu-vos. - Vinga, va. Una foto.
Bé, Jenna.
Mare meva, Jenna.
Estàs increïble.
Michael!
Ho hem passat molt bé jugant a golf.
Uns més que d'altres.
Estem construint molt més que una empresa.
Si tot va bé, el que farem
transformarà l'univers de la tecnologia de seguretat.
I és per això que en Nick i jo confiem tant en aquesta col·laboració.
Estem decidits a tirar-la endavant.
Salut!
Salut.
Aviam.
Veritat o repte?
Veritat.
Digue'ns alguna cosa que no hagis dit mai a en Nick.
Quina barra.
M'agrada saber cosetes.
- Va. - D'acord, però no l'hi diguis.
Tinc força ganes de competir amb en Cruz.
Un moment. Es diu Cruz i fa curses de cotxes?
L'hauries de veure.
Només un idiota es tatuaria "salvatge" a la cara.
Anava vestit com jo ara.
I per què hi vols competir?
No ho sé. Suposo que…
Ho vaig deixar després del que va passar amb mon pare.
Això és com un senyal.
M'he d'enfrontar a la meva por.
Em recordes a ma mare.
- Disculpa'm? - Genial.
- En el bon sentit. - Ah, sí?
Sí, és l'hòstia. De debò.
Era pilot de les forces aèries.
- Què dius? - No fotis.
Sí, és addicta a l'adrenalina, com tu.
I va veure coses lletges,
i sempre deia que només superaria el trauma
si tornava a pilotar.
- Sembla una dona increïble. - Ho és.
M'encantaria veure't córrer.
Vine.
- Però no ho pots dir a ningú. - Deixeu-me lloc.
Noah, tinc una pregunta una mica incòmoda.
Una noia m'ha preguntat per en Nick.
Diu que us ha vist junts
i vol saber si éreu parella i, que si no,
si l'hi podries presentar.
Ja.
Sí, quina psicòpata.
Però la veritat és que no he sabut…
què dir-li.
Què és el que et fa dubtar?
És el teu nòvio. No?
Sí.
- Però… - Estem intentant ser discrets.
Ara mateix.
Coses de la seva feina.
Entesos.
No n'hi ha per tant.
¿Per una nit, podem no parlar dels nostres nòvios idiotes
i emborratxar-nos i passar-nos-ho bé?
Salut!
A ballar!
Ho hem aconseguit?
Sí.
Ets increïble.
Gràcies.
- Celebrem-ho. - D'acord.
És tot el que hi ha a la meva.
Tequila.
- L'enhorabona, senyor. - L'enhorabona.
- Ho hem tancat. - Ho hem tancat.
- Ei, deixa estar el mòbil! - Estàs bé?
Vinga, va.
Ei, soc jo. Suposo que encara estàs sopant.
Truca'm, eh? T'estimo.
Ostres, fa molta calor!
- Anem a prendre l'aire. - Va.
Com mola.
Mira,
per fi serveix d'alguna cosa la teva experiència.
Et puc fer una pregunta?
Esclar.
Digues.
De debò que no t'importa?
Haver de mantenir la relació en secret.
Esclar que sí.
És humiliant.
No cal que diguis res.
Ja sé que penses que soc patètica.
- Abans he notat que et feia pena. - Noah…
No és veritat.
En tot cas, em feia pena en Nick.
En Nick?
Tu estàs boja per ell i ell és massa insegur per gaudir-ho.
En Nick és moltes coses, però no és insegur.
Tots ho som.
N'hi ha que ho dissimulen millor.
Si fos veritat, per què no m'ho diu i prou?
No és fàcil.
Sobretot per als tios.
Ens ensenyen a posar-nos una màscara.
Tu ets un tio.
Com és que ets tan… obert?
Obrir-me emocionalment m'ajuda a lligar.
De debò.
El meu terapeuta és car,
però surt a compte.
Et funciona, aquesta frase?
No ho sé encara.
Com collons baixarem?
Per les escales.
Ja.
Seu, seu.
Crec que han marxat.
Per què ens amaguem?
No ho sé.
- Em sento fatal. - Per?
- Perquè sí. - Què vols dir?
Detesto els hostes sorollosos.
Són uns egoistes i es mereixen la mort.
I ara en soc un.
"Es mereixen la mort."
Una mica dur, no trobes?
Corro perill?
Potser sí.
Ets una assassina a sang freda.
Ho sabia.
Potser em comences a conèixer.
Què més he de saber?
Ja t'ho ensenyaré.
Però et sorprendràs.
Molt bé.
A qui vull enganyar? Soc superformal.
Jo no et veig així.
I com em veus, Nick?
És tard.
Me n'hauria d'anar.
Segur?
Sí.
Bona nit.
WILLIAM Ben fet, fill.
NOAH 3 PERDUDES
NOAH No me l'agafes?
Merda.
Hola, truques a la Noah. Deixa'm un missatge.
Hola, Noah. Soc jo. Perdó, no vaig veure la teva trucada.
Vaig anar a dormir d'hora. Estava mort.
Avui vindré a Oxford.
T'ho compensaré.
En fi, em sap greu.
T'estimo.
D'això se'n diu un viatge exitós.
Sí.
- Tot i que la celebració… - Sí.
Es pot dir que tots dos vam beure més del compte.
Ja.
- Anem? - Sí.
Va, va.
Hola, truques a la Noah. Deixa'm un missatge.
Noah, truca'm, sisplau. M'estic preocupant.
Vull saber si vas arribar bé.
Vaig cap a Oxford. Truca'm.
Ei, vine aquí.
Hola!
Vols entrar?
Qui és?
- Què hi fots, tu, aquí? - Prou, Nick!
Genial. Bon dia, Leister.
Quina energia.
Se'n va anar al llit d'hora, recordes?
Ah, has sentit els missatges i els has ignorat. És això?
Per què no em vas trucar ahir?
Què us sembla si els deixem sols?
Sí.
Sort, cuca.
- Va, fora. - Jo també m'alegro de veure't.
Ves amb en Lion. Està fet pols.
D'acord, senyor mal geni.
- Vols que em quedi? - No cal, gràcies.
- Segur? - Sí. Gràcies.
- Voleu que tanqui…? - Sí.
- Quina vergonya. - Què hi fa, ell, aquí?
Per què has vingut?
Primer m'ignores i ara entres així?
Anem a un lloc on no hi hagi els teus amics escoltant.
Va bé. Anem al teu pis.
¿Estaràs callat tota l'estona
o vols parlar com a adults?
D'acord.
Parlem com a adults.
Vols començar o començo jo?
Què va passar ahir?
Ja t'ho he dit: era al llit.
No.
Em vas dir que em trucaries.
Això em vas dir.
Vaig estar esperant.
Ja ho sé, i m'he disculpat.
No vaig veure la teva trucada.
L'últim tio que em va dir això s'estava follant una amiga.
- No soc en Dan. - Ja ho sé.
Però, si m'assegures que em trucaràs i no ho fas,
i sé que comparteixes hotel amb aquella noia…
Per favor! Per feina!
- …m'imagino coses. - No va passar res.
Es triga dos segons a trucar i un a respondre.
I ni un segon a desenganxar-se d'en Michael.
I això què vol dir?
He vist les fotos. Sempre t'està a sobre.
Nick, m'envolta amb un braç en una foto grupal.
Exacte, i ho saps.
Et sents amenaçat per ell?
Què dius, ara?
Digue-ho. És la veritat.
- Para! Prou! - El què?
- M'emprenya. - Quan maduris i reconeguis com et sents.
Mira qui parla.
- Tu estàs gelosa de la Sophia. - Sí.
És veritat. N'estic gelosa.
Almenys ho reconec.
D'acord.
Estic gelós d'en Michael.
Contenta?
No m'agrada que passi més temps amb tu que jo
ni que em vulgui prendre el lloc.
Sé que espera el seu moment.
Però no l'hi arribarà perquè tu ets meva.
No et pertanyo.
Ja ho sé, però segueixes sent meva.
Torna-ho a dir.
Ets meva.
Salut.
No t'enfadis, però crec que m'he deixat emportar.
- Nick! Un xuclet? - No n'hi ha per tant.
- O potser sí. - Som a l'insti?
T'he marcat. Se sabrà que ets meva.
Molt bé. T'agradaria que et marqués jo?
M'encantaria.
- Marca'm. - D'acord.
On vas?
A veure.
No et moguis.
- Amb boli, no. - No.
- Al coll? - No tinc dotze anys.
Va, doncs fes-ho aquí.
D'acord.
Preparat?
Perdó per discutir.
Perdona'm tu.
Ja saps que no t'has de preocupar per en Michael.
I jo et prometo que no t'has de preocupar de res amb la Sophia.
M'agrada això…
Que siguis sincer amb mi.
Necessito saber què hi passa, aquí dalt.
És difícil quan estem lluny de l'altre.
M'encanta.
ETS MEU
Creus que la Jenna i en Lion ho arreglaran?
Sí.
En Lion ve al meu despatx la setmana que ve.
L'empresa invertirà en el seu gimnàs.
Entrarem com a socis i ell portarà el timó.
- Liquidarem els seus deutes. - És fantàstic.
A més…
ja no cal que corris contra aquell tio. Ja l'hi hem pagat tot.
Ja.
Són bones notícies.
Ja ho sé.
No ho sé. Una part de mi…
tenia ganes de seure rere el volant
i tornar a tenir el control de la situació.
Noah, sisplau. Promet-me que no ho faràs.
Tant és.
La Jenna estarà contentíssima amb això del gimnàs.
I tant.
Tinc la impressió que tot anirà bé.
Hola.
Em sap greu.
- Bon dia. - Bon dia.
Arribes d'hora.
Sabia que ho diries. Ho sabia.
No és culpa meva que siguis tan predictible.
No, tranquil.
Va, més ràpid.
Què?
Res.
Us imagino a tu i a en Nick a l'antiga Grècia.
Per què ho dius, Briar?
Per la vostra situació. Seria divertit.
Tu series una deessa i ell, un déu, saps?
Els càstigs eren terribles.
I l'has perdonat de seguida.
Sé què penses d'ell, però jo també em poso gelosa.
Ens estimem.
És una mica tòxic, no?
Parlant de la teva gelosia, has espiat la Sophia?
No, Briar. No faig aquestes coses.
Què vols dir?
No és amiga meva.
No, és la teva arxienemiga. Mira.
Ja.
Jugaven a golf amb un inversor. Per feina.
Per feina?
Calla tu.
Mare meva.
Ja saps què diuen: "Treballa i gaudeix."
Un moment.
Què?
En Nick no deia que havia anat a dormir d'hora?
Sí.
Que bé que sou aquí.
En què treballeu?
Què li passa?
- Tot bé? - Què?
Noah? Noah.
Què passa?
Tu què creus?
Hola.
Gràcies.
Per què no em responies a l'hotel?
Vull la veritat.
Ja t'ho vaig dir: era al llit.
No em menteixis.
Què?
La Sophia ha publicat fotos teves a la seva habitació a les dues.
Aviam, escolta'm. Sé que sonarà malament…
Nick, què hi feies, a la seva habitació?
No va passar res aquella nit.
T'ho prometo. Creu-me.
- Vaig perdre la noció del temps. - Per què t'he de creure?
D'acord, ho sento. Era una mentida pietosa.
Per no posar-te gelosa.
Vam anar a la seva habitació
i vam beure xampany…
Celebràvem que havíem tancat l'operació.
No va ser res. T'ho prometo.
Sap que estàs amb mi?
Que estem junts?
La Sophia? No. Treballa per a mon pare.
- És massa arriscat. Esclar que no. - Doncs res no va ser.
Fins i tot si no m'enganyes,
li agrades i es pensa que ets solter.
I eres allà a les dues.
- Res, no és. - Ja, però no…
I, si a sobre em menteixes, és una traïció.
Noah?
L'hi he intentat dir, però no m'escolta.
- És normal que estigui gelosa. - Ep.
Estàs bé?
No, no estic bé.
Què ha passat?
Tenies raó.
És un malparit.
Un malparit de merda, Noah.
Cony, estic tan enfadada que vull…
Què?
Què vols fer?
- Fem-ho. - Sí.
Tens plans al vespre?
No.
Vull conduir.
A tota hòstia.
- Vas amb ella? - Sí.
Divertiu-vos!
Vols fer el favor?
Fes-lo tu. No veus que estem en crisi?
Mola.
De què els coneixes?
Però si és la meva joguina favorita.
I…
Qui és aquest? No ets en Nick.
A cagar, Tom.
- Quin caràcter, eh? - Sí.
Per cert, guapa.
Si et ve de gust un glop, ja saps on soc.
M'ha tornat a destrossar el nas!
Quin gust.
Per què sempre el nas, tio?
D'on has sortit?
Caram, caram, caram.
No m'esperava que es reactivés la cursa.
T'has posat guapa només per mi?
Oi que sí?
A veure si encara rius després.
Sí que riurem.
I tu què mires?
Ja ha arribat?
- Just a temps. - Molt bé.
Truca'm abans de començar i no pengis.
Quan t'hagi avançat, digue-m'ho.
Jo me n'ocupo.
I si vaig guanyant jo? La tindré darrere.
Cruz, et fotrà una pallissa.
No et preocupis pel pla. D'acord?
En Nick hi és?
Vull que ho vegi.
No, ha vingut amb un altre tio.
No em serveix.
Ja. Llavors, vols que…?
No fotis que m'ha penjat.
Noah, ho sento. L'he cagada. Només et volia protegir.
Vinc cap aquí.
Hola. Noah?
Hola, company.
Com va? Quina il·lusió sentir-te.
Ronnie.
Sí, sí.
Només et volia saludar.
Segueixo aquí. No m'he mogut.
Es veu que la teva nòvia corre contra el meu nano.
I em fa molta ràbia, però m'ho perdré.
Jo de tu m'afanyaria. Serà memorable.
Merda.
Estàs bé?
Sí.
Segur que ho vols fer?
Perquè no cal.
Ja ho sé. Però ho vull fer.
Ens veurem a la meta.
Pots fer-ho.
Ja ho sé.
Perquè ho sàpigues:
aquí tens el volant, el canvi…
Tu no corris gaire i…
Ei.
Records d'en Ronnie.
Merda.
Va, hòstia.
Què passa? Ves explicant-m'ho.
Mestre…
La tinc molt enrere. No deies que sabia conduir?
Tranquil, que t'atraparà.
Som-hi.
Fot-li!
Va, atrapa'm.
Ja vinc, nena.
Ni ho somiïs.
Ho veus? És la millor.
Va, va.
Ara.
On és?
Fas tard, nano.
Ara hi ha una moto?
Explica'm el pla, tio.
Ja ha arribat en Nick. L'heroi.
Vinga, Noah!
Un moment. On va?
Cruz, tio. Explica'm què passa? On és?
No veig res, tio. Faig deu coses alhora.
Molt bé. Està tot a punt.
Només cal esperar.
Ja, però què?
El tinc just davant.
No fotis.
Noah, para!
Atura el cotxe!
Què?
No!
T'he dit que paris.
No és segur.
Què collons fas, Nick?
És una trampa.
Doncs sembla que guanyaré.
Estaràs orgullós de mi, RonRon.
Com? Què has dit?
Ja venen. Prepara't.
Cruz, em sents?
Els tinc darrere.
- Cruz. - Ho he aconseguit!
Vinga, desplega-ho!
- Guanyaré! - Cruz.
Merda!
Hòstia, tio.
Estàs bé? Pots caminar?
- Estàs bé? - Sí.
Què ha passat?
- Treu-li les mans de sobre! - Només comprovo que està bé.
Que no t'entra al caparró?
Para! Prou!
- Però què fas? - T'ha portat ell fins aquí?
No, ha estat cosa meva.
Per què, Noah? Em vas prometre que no correries.
Ah, perdona. Que potser t'ha fet mal que hagi trencat una promesa?
T'ho prens de broma? En Cruz treballa amb en Ronnie!
Era una trampa!
- No t'hi apropis. - Ho sabies?
Ho sabies?
Anem.
Dona'm un segon, Michael.
Noah, intentava protegir-te.
No et volia espantar, d'acord?
Això és just el que volia evitar.
És una broma?
Nick, ¿com pots no saber
que, si m'haguessis dit la veritat, no hauria passat res d'això?
Sempre fas el mateix, Nick.
M'amagues petites veritats per protegir-me
i m'acabes fent més mal.
No sé si puc seguir amb això.
Sí, ves-te'n amb ell.
Quins collons, Nick.
- De debò que m'estimes? - Doncs sí.
Prou per no voler que te'l follis.
Que no me'l vull follar!
Però tampoc soc del tot la teva nòvia, oi?
Ni en públic, ni amb els pares, ni davant de la Sophia.
D'acord, digue'm què vols que faci.
No…
- Va, digues. - No ho sé.
- Què vols que faci? - No ho sé!
Però no podem continuar així.
No puc més.
I això què vol dir?
Que s'ha acabat.
Vull que ens donem un temps.
Necessites temps?
- Necessito espai i temps. - Això vols?
I tu has de triar les teves prioritats.
Necessites temps?
D'acord. Cap problema.
Quatre.
Respira. Un, dos, esquiva, ganxo…
Calma, sí? Vuit.
- Vols que en parlem? - No, gràcies.
Parlem-ne. Què passa?
Vindrà?
A la reobertura del gimnàs?
Sí, però no per tu. Per la Jenna.
Va, seguim.
Escolta'm. La cursa va deixar moltes emocions.
És evident que la volies protegir,
però devia pensar que la controlaves.
Deixa que passi un temps.
Sí?
No la vull perdre.
Tot anirà bé.
Ho arreglareu. T'ho prometo.
Em sents?
Sí, d'acord.
Jab.
Hola, cuca.
Com estàs d'ànims?
Puc fer res per tu?
Promets no allunyar-te de mi a la festa?
No tinc ganes de veure en Nick
ni de parlar amb ma mare.
Ni amb en William ni la Sophia.
- Com? - Sí, quin pal.
Però és un tema de l'empresa i ella hi ha de ser.
Però jo també hi seré.
I m'enganxaré a tu.
T'ho prometo.
D'acord.
Amb cola, eh?
Esclar.
Però vindràs, oi?
Sí, esclar. No m'ho vull perdre.
Que bé.
T'ho agraeixo.
Adeu. T'estimo.
Noah!
Mi-te-la.
La Noah Morgan ha tornat d'entre els morts.
- Tot bé? - Sí.
- Vas cap al campus? - Ara sí.
- Així ho podré fer. - El què?
Guanyar-te en una cursa.
- Jo ja he sortit. - Ah, sí? Molt bé.
No saps a qui t'enfrontes, tio.
- Vinga. - Vigila, vigila!
Vinga!
Que vinc!
No, no, no.
És com un somni.
Crec que la boxa dona oxigen a aquests nanos.
Un, dos.
Bé. Un, dos i esquiva.
Bé, de conya.
Recorda: treu aire quan colpegis
i agafa'n entre cops. Vinga, un, dos.
Cuca.
Que bé que hagis vingut.
Estic orgullosa de tu.
Gràcies. Tothom ha fet una feina increïble…
És en aquell racó.
Ha arribat súper d'hora per ajudar a preparar-ho tot.
S'ha pres molt seriosament això del negoci compartit.
I està més nerviós que tu.
T'ho prometo. Per si serveix de res.
Sí. Sí que serveix.
Has pres res?
- No encara. - No?
- La teva mare. - Jen.
Darrere meu.
- Sort. Vinc. - Gràcies.
- Vaig cap allà. - Sí.
- Força. - Sí.
- Jen. - Vinc.
Hola, Noah.
Com estàs?
Regular.
T'he trobat a faltar.
Tinc ganes de saber com va l'uni.
No sé res de res.
I de qui és la culpa?
Vindràs, oi?
No seria el mateix sense tu.
25è ANIVERSARI
Ja.
La imatge.
- No. - No us vull fer quedar malament.
Hola a tothom.
Moltes gràcies per venir.
Estem molt contents
de poder compartir això amb tots vosaltres.
Vull començar donant les gràcies a en Nick
i a tothom de Leister Enterprises.
Nick, realment…
No sé què faria sense tu.
Gràcies.
I, evidentment,
hi ha una altra persona
que ha fet tot això possible.
La Jenna.
Sé que no t'agrada ser el centre d'atenció, així que faré via.
Res d'això existiria sense tu. Tens…
Tens l'estranya habilitat
de deixar les coses millor de com les vas trobar,
jo inclòs.
I, la veritat,
no em puc creure la sort que tinc.
Quan ens vam conèixer, pensava que passaries de mi.
El fet que avui encara siguis aquí…
em sembla un miracle.
Jenna, t'estimo.
Què és això?
Una coseta.
Què fas, tu?
Et vols casar amb mi?
No.
No vull dir això.
- Però… posa't dret. Dret. - No?
No t'has d'agenollar.
Però et vols casar amb mi?
Sí, sí que vull.
És el de la meva àvia.
Sí! Molt bé!
Mira, cuca.
Que fort, Jen!
Ei, ei…
L'enhorabona.
Per un moment, m'he espantat. No sabíem què diries.
Com a mínim, jo.
- Tu seràs el padrí? - Sí.
Estic promesa!
Ens casem!
- Ha dit que sí! - Increïble. Mira.
"Promès." M'agrada com sona.
Vens o no?
- Va, carinyo. - Regala'ns un somriure.
Va.
No era un treball en grup?
Que sí. Que ho vas fer tot tu.
Vinga, Noah. Posa-hi de la teva part.
D'acord.
Hola, Noah.
No.
Una de les altres dones que t'odien. Torna a provar.
Briar, passa'm la Noah.
No vol parlar amb tu.
Briar, sisplau.
No, li has fet molt de mal.
Però ha…
Per fi ha girat full.
Has guanyat. Caram!
Què vols dir amb això?
Llegeix entre línies, Nick.
Si no t'agafa el telèfon és per alguna cosa.
Si de debò te l'estimes, deixa-la estar.
És feliç.
No ho espatllis.
- És feliç? - Michael, para.
Sí.
Podem parar?
- Avui no estic d'humor. - Tranquil·la. Ho entenc.
Nick.
Gràcies, nois.
Demà continuarem.
Noah, carinyo.
Ves-te'n.
S'ha acabat.
Que tràgic.
Prou!
T'estàs torturant, carinyo.
Són les dues de la tarda,
a fora brilla el sol
i no se't permet ser al llit si no tens ressaca com jo,
i no en tens, perquè has deixat de sortir de nit.
No entenc que encara no hagi trucat. És que…
- Per què fa tant de mal? - Ja ho sé.
Sé el que és i és una merda.
Què va passar?
Fa uns anys, em vaig enamorar.
Era un tio superguapo, simpàtic…
- M'hi vaig obsessionar. - Quina por.
Llavors era jove, però semblava que anava de debò.
Fins que el vaig enxampar follant-se una amiga.
- El meu ex va fer el mateix. - Com?
- Au, va! - Sí, t'ho juro.
Els homes foten fàstic.
El millor que pots fer és deixar que et vegi triomfar sense ell.
- De debò. - Triomfar?
Sí, no serà fàcil, però tranquil·la, que em tens a mi.
Tant de bo hi hagués
una excusa increïble per posar-nos guapes
- i treure a passejar el nostre trofeu. - Quin trofeu?
En Michael.
- Briar. - Què?
És massa guapo?
Massa llest? Li agrades massa?
És massa aviat.
D'acord.
Serem un trio.
M'encanta fer papers.
A veure, m'he pres la llibertat de regirar el teu armari
i ja he fet la meva tria.
Accepto crítiques.
Ets una bona amiga.
Què et sembla? Té molta tira.
És sexi.
Hola.
Que em segueixes?
Segueixo l'olor de desesperació.
I això què vol dir?
Ets una ànima en pena.
Gràcies.
La meva nòvia diu que necessita espai.
Però l'ha omplert de seguida amb un altre tio.
- La teva nòvia? - Sí.
Ho portàvem en secret.
Ton pare no ho aprovava?
Tant es notava?
Vaig sumar dos i dos.
No només no la puc evitar,
sinó que a sobre portarà aquell idiota a la festa.
Pobre Nick Leister.
O sigui que seràs el pringat solitari que seu en un racó.
Exacte.
- És cert que ets un pringat. - Gràcies.
T'ho agraeixo.
Però no estaràs sol.
- Gala! - Nit de gala.
Ai, mare.
Mireu.
Ostres, quina gràcia.
Estàs molt guapa.
Més val…
Anima't, baldufa.
No pots arrugar el front amb aquest vestidet.
Ei.
No miris.
- Anem a fer un glop. - Som-hi.
Estic nerviosa.
Nerviosa? Per què?
Vaig massa ben acompanyada.
Hola a tothom.
Gràcies per venir a celebrar amb nosaltres els 25 anys
de Leister Enterprises i tots els seus èxits.
Deixa'ls estar.
Som a la millor taula. Oi, Briar?
- Totalment. Sempre. - Sí.
Sempre vaig voler que això fos un negoci familiar.
Nicholas: estic molt orgullós de l'home en què t'has convertit.
I tu, Sophia, l'última incorporació a la família de Leister Enterprises,
has sabut treure el millor del meu fill.
De res.
No és fàcil, ja ho sé.
Predic un futur brillant i exitós amb vosaltres dos al capdavant.
Per l'equip dels campions.
Va, dona. A ballar.
Va, carinyo.
Et cal una mica d'això i una mica d'allò…
No us preocupeu, de debò.
Michael.
Em concedeix aquest ball?
Per descomptat.
Bu, que avorrit. Va, anem.
Va, sortim d'aquí.
Perdó, que passem. Gràcies.
Si que en saps.
No sabia que ballaves tan bé.
Endevina quan en vaig aprendre.
- Acabant l'insti. - Acabant l'insti.
Típic.
M'agrada, això.
Nick.
Déu meu.
Estàs bé? Noah, estàs bé?
Noah.
- T'ho vull explicar. - Deixa'm estar.
- Sisplau. - Deixa'm!
- Deixa-la. - Això no té res a veure amb tu.
I tant que sí.
Briar, ves a la merda.
- Noah, podem…? - Què vol dir això?
No trobes que ja has fet prou mal?
- Briar, no. - O…
¿Et fa sentir bé…
jugar amb els cors de les noies fins a destrossar-les?
- De què parla? - No en tinc ni idea.
L'hi vols dir tu o ho faig jo?
- Dir-me el què? - Res, Noah.
No ets la primera noia a qui en Nick Leister trenca el cor.
- Noah. - Vosaltres?
Noah, t'ho puc explicar.
Va ser fa anys. No va significar res.
És una broma?
Pensava que érem amigues.
- I tu… - Noah.
Ja no sé ni qui collons ets.
Et desitjo el millor amb la Sophia, la Briar o qui sigui.
Va ser fa anys.
- No sabia com dir-t'ho. - No.
Sisplau, Noah.
Noah!
No tens ni idea de com t'estima.
Si m'estima tant, per què ets aquí?
Perquè soc un bon amic.
Un amic?
No esteu junts?
Hòstia.
Nick.
Sisplau. Estàs fent un número.
Massa tard.
Farem un te.
Gràcies.
Però què em passa?
Res.
No et passa absolutament res.
- Ho dic de debò. - Jo també.
No se m'acut res de res.
He intentat…
trobar alguna cosa, el que sigui.
Un sentit de l'humor de merda,
un costat cruel,
hàbits fastigosos…
Qualsevol raó perquè no m'agradis.
Només ho dius per fer-me sentir millor.
Funciona?
Una mica.
Ei, ei.
Et mereixes ser feliç.
Hola.
Vaig venir després de la festa.
Estàs bé?
Noah, et volia explicar allò de la Briar.
Tu i la Briar.
M'ho pensaves dir?
Has deixat que ens féssim amigues.
M'ho podries haver dit.
Ja ho sé, i em sap greu. Però ha jugat amb nosaltres.
Ha volgut separar-nos.
- No vam tallar per ella. - Ja ho sé.
Però ens ha manipulat.
Li vaig fer un petó a la Sophia
perquè em va dir que estaves amb en Michael.
Et volia fer mal per tot el dolor que sentia.
Allò era una puta agonia.
Però saps què va passar quan em va fer el petó, Noah?
Res.
No vaig sentir res perquè…
Noah, soc incapaç d'estimar ningú que no siguis tu.
I et volia dir tot això.
Però no hi eres.
Noah, on eres?
De qui és la jaqueta?
Noah, de qui és la jaqueta?
Noah.
Què has fet?
Nick.
Vinc en to de pau.
Va, sisplau.
Vols seure?
No, gràcies.
Què tens que jo no tinc?
No vagis per aquí.
Vinga, Nick.
Va.
Digues.
D'acord.
Soc atent,
m'obro emocionalment
i la faig riure.
I, si fos meva,
l'hi diria a cada puta persona del planeta en comptes d'amagar-la
i fer-la sentir un zero a l'esquerra.
Però tot això és irrellevant.
Perquè mai te la podria robar, Nick. Encara que ho intentés.
Perquè està obsessionada amb tu.
Hòstia.
No et riguis de mi.
Hola, has trucat a en Nick…
Va, va, va.
Ningú hauria aconseguit que et deixés.
T'ho has fet tot sol.
Ho saps, oi?
Ets tu qui l'ha rebutjat.
No em toquis.
Nick, no ho podem deixar així, sisplau.
Tot plegat és un merder i fa mal.
No facis res estúpid i truca'm.
Podies ser feliç.
Però vas escollir trencar-li el cor.
Hòstia, Nick. Sisplau, no facis res. Sisplau.
Déu meu.
Ei, estàs bé?
Ei.
Ho sento.
Em sap greu.
Em sap molt de greu.
Ho has d'entendre.
No sabia allò de la Sophia, sents?
No va significar res. Mira'm.
Mira'm.
Nick, no va significar res. T'ho prometo.
Ho sento.
Me n'he d'anar, Noah.
Nick, què has fet?
Nick Leister?
Queda detingut com a sospitós d'agressió.
Té dret a no dir res…
ETS MEU
BASADA EN LA NOVEL·LA DE MERCEDES RON
Subtítols: Victor Monreal
Supervisor creatiu Guillermo Parra