Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
Brenner tomme for tomme
Livet brukes opp
Det er ikke din feil
Bare søker etter lykke
Tar det som det kommer
Først da forstår man livet
Brenner ned til grunn
Og berører himmelen
Brenner tomme for tomme
FAMILIERETTEN I MUMBAI
Ja. Jeg er nede. Jeg kommer nå.
Radha Mohite, Nilesh Mohite.
Ma'am.
-Tok du med eiendomsdokumentene? -Ja.
Høringen er i dag, ikke sant?
Ja, saken er på timeplanen.
Dette kravet er latterlig, dommer.
Min klient har ingen eiendom.
Han tjener ingenting.
Mr. Morarka kjører en BMW.
Han bor i Sør-Mumbai i et hus på 370 kvadratmeter.
Det står ikke i hans navn,
men han innehar en stor andel av familiens ressurser.
Og nok penger til mange generasjoner.
Hun er en svigerdatter av familien
og har rett til en andel, noe min ærede kollega overser.
Hun villeder retten, dommer.
Har ikke min klient eiendom i sitt navn...
...blir det ikke snakk om bidrag, dommer.
De hadde et stort bryllup på Taj Mahal Hotel.
Det skrives om ham i berømte livsstilsblader
som en høyprofilert industrileder. Han er arving til millioneiendommer.
Dommer, jeg vil forelegge noen dokumenter.
Kopier av eiendoms- og aksjepapirer, samt en artikkel.
Dommer, min klient har viet
hele livet sitt til denne personen.
Hun fødte tre barn.
Om hun må lide økonomisk i denne alderen,
vil det være et enormt justismord, dommer.
Gi dem en ny dato.
Hvorfor er du alltid så alvorlig? Jeg hører mye om deg.
Du liker å slå menn i retten, hva?
Bra. Du kan drepe de rasshølene.
Hill ditt feministiske søsterskap.
Kom igjen, Freddie.
Erter du meg fortsatt?
Du gjorde det i tre år på college. Selv nå gir du deg ikke.
Om du noensinne blir min motstander i retten...
...vinner jeg garantert.
Vi får se.
Kom inn.
-Ikke gråt, er du snill. -Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Mannen min hadde en affære.
Så begynte den kvinnen å bo hos oss.
Barna mine er opprørte av dette. Jeg er som en hushjelp i mitt eget hjem.
Jeg blir gal om jeg ikke kan unnslippe situasjonen.
Ro deg ned.
Slapp av, alt ordner seg.
Fortell. Jobber du, eller er du husmor?
Jeg jobbet i en bank før.
Men han tvang meg til å slutte. Nå virker det vanskelig å starte igjen.
Jeg må starte helt nederst igjen...
...og jeg husker ingenting om jobben jeg hadde.
Har dere snakket alvorlig om skilsmisse?
Jeg har prøvd mange ganger...
...men han vil ikke høre det.
Ikke vær redd.
Vi finner skilsmissegrunnlag. Han er helt klart grusom.
Men vi sørger for at du får både skilsmisse og rettferd.
Hei, hva gjør du?
Hvor mye gir du meg?
Det går bra. Du bør spise. Se så svak du har blitt.
Du kjenner ikke til ordet "hvile".
Man må jobbe hardt noen ganger.
Vi har en konferanse i Spania om noen dager.
-Du kan bli med. -Virker vanskelig.
Jeg har så mange saker som venter at det føles ille å avlyse
-eller utsette høringene. Stakkars damer. -Og din stakkars mann?
-Kom igjen. -Du har ikke tid til meg.
Hvorfor sier du det?
-Vet du hva? -Hva?
-Hvor mange kvinner er sjalu på meg? -Så jeg mangler ikke interessenter.
Slutt!
Dere menn har bare ett oppdrag.
-Hva? -Å flørte.
-Enhver kvinne duger. -Flørte?
Flørte? Jeg?
Hvordan skal jeg tørre å flørte med ei kone som deg?
Prøver jeg å prate med en kvinne, drar du meg for retten.
Så uskyldig du spiller.
-Spiller? -Selvsagt.
Jeg har sett deg prate med Smita.
-Hvordan? -Du sparer ikke engang Renukabai.
Og hi-fi-assistenten din, Jacqueline.
Hva med henne?
Har man vakre ting rundt seg og har øyne...
Dette...
-Dette er problemet. -Hva?
-Menn tenker på kvinner som ting. -Unnskyld.
En glipp.
-Spis nå. -Ja. Unnskyld.
Kom hit.
Hva?
Du har vondt i nakken?
-Ja. -Sitt.
Er det bedre?
Ja.
Du blir så sliten av å prate hele dagen.
-Sir, kaffe. -Takk.
Hvorfor vekket du meg ikke? Jeg er sen.
Du var så sliten.
Du sov visst dypt, så jeg lot deg sove.
Spis noe.
Nei, jeg er allerede sent ute.
-Det er klart. -Renukabai, jeg vil ikke ha noe.
Jeg mener det.
Jeg vil ikke ha.
-Og spør herren hva han vil ha til middag. -Rolig.
Ja, ja.
-Sees. -Ha det.
Ja.
Dette er uakseptabelt, dommer.
Saken må argumenteres.
Om du tilllater, dommer,
vil jeg fortelle min ærede kollega
at i henhold til Høyesteretten, kan ikke familieretten
forsinke bidraget til ei tidligere kone.
Den fastslår også at en mann ikke kan unngå
økonomisk ansvar for kona si.
Tross et ødelagt forhold.
Faktisk bør saksøker også betale retten for hennes rettsutgifter.
Dommer, det fins ingen grunn til at min klient
skal betale retten penger.
Vennligst kom til vitneboksen.
Fortell meg hvorfor du saksøkte?
Du vet at din sønn er syk. Og du krangler med kona i stedet for å gi ham behandling.
Du gjør ham en urett.
Prøv å gjenoppbygge forholdet til kona di.
Og prøv å leve som en familie.
Beklager, sir.
Men jeg kan ikke leve med denne kvinnen lenger.
Dommer...
...om vi forelegger bevis på at en mann
nekter å ta ansvar for ei avhengig kone eller et barn,
kan lagmannsretten med en hastehøring
beordre ham å betale henne bidrag.
Dommer, hva foregår?
Hun pratet først om Høyesteretten, og nå prater hun om lagmannsretten.
-Har hun glemt at dette er familieretten? -Dommer...
...om vi ser på makten gitt dommere og familierettsloven,
kan dommeren forkaste alle protester for å gi familien rettferd.
Jeg ber deg gi minst en tredjedel av inntekten hans
i bidrag til klienten min.
Retten beordrer
at saksøkeren, Chandresh Keniya...
...skal betale 30 000 rupier månedlig til Lilavati Keniya.
Fra og med den femtende denne måneden
og frem til saken avsluttes. Gi dem en ny dato.
-Takk, dommer. -Takk, dommer.
Herregud!
La meg være!
Gå vekk!
La meg være i fred!
Vær så snill!
Slipp meg!
Sunanda, hva tror du?
Hva utløser denne smerten?
-Jeg tror det er fysisk berøring. -Har det alltid vært sånn?
For det meste.
Hele kroppen min reagerer.
Dette hendte for lenge siden. Hvorfor føler du deg fortsatt hjelpeløs?
Kanskje fordi...
Fordi jeg ikke kunne kjempe imot.
Ærlig talt, ville jeg gjerne ha drept ham.
-Da ville jeg hatt fred. -Ble saken ikke tilfredsstillende løst?
Den pågikk i fem år.
Men han satt bare i fengsel i tre år.
Men jeg ble straffet for livet.
Foreldrene mine ville ikke anmelde. Fordi jeg hadde yngre søsken.
En organisasjon hjalp meg å anmelde.
Men foreldrene mine var ikke interesserte.
De forlot meg og flyttet til Kolhapur.
Som om...
...jeg var død for dem.
Men jeg ville ha rettferd.
Selv i retten ble jeg ydmyket med kryssforhør og obskøne spørsmål.
Som om det var min feil, og jeg var forbryteren.
Med støtte fra Stree Bal Shakti fullførte jeg jusutdanningen.
Og mannen min...
...min venn...
Takket være ham, er jeg der jeg er i dag.
Jeg ser at du aldri ble ferdig med denne saken.
Men Sunanda...
...hvor mye straff er nok?
Dette er voldtektsmannen.
Voldtektsmann.
Slå ham.
Drep ham. Riv ham i filler.
La meg være i fred!
Slipp meg!
La meg være i fred!
Din jævel!
Du ødela livet mitt!
Jævla kjeltring!
Kan noen hjelpe meg?
-Sunanda. -Nei.
Du er en evnukk!
Du er impotent!
Din løshund!
Du ødela livet mitt!
Løshund, fyllik, jævel!
Sunanda.
-Nei, jeg lar ham ikke leve. -Sunanda.
Nei, jeg nekter. Han må straffes.
-Hvor lenge har du vært gift? -Hun har vært gift i et år.
-Men... -Mr. Krishnamurty.
Hun må kanskje prate i retten. Best at hun starter nå.
Fortell meg alt.
Jeg ble giftet bort.
Men selv den første natta rørte han meg ikke.
Jeg trodde han var sliten.
Men selv etter det, unngikk han meg.
Jeg spurte hva problemet var, men han svarte unnvikende.
Flere måneder gikk.
Så sa jeg det til ama, og hun sa det til aba.
-Så pratet de med ham. -Jeg spurte ham, men han svarte ikke.
Da jeg foreslo en time hos sexolog,
sa han at han var homoseksuell.
Homofil.
Foreldrene visste det ikke og tvang ham til å gifte seg.
Går han med på annullering?
Nei, de vil ikke ha annullering eller skilsmisse.
De føler det vil bringe skam over dem.
Men hva med min datters fremtid?
De sier at hun bør få et barn.
De vil ikke slippe henne.
Slapp av. Vi skal kjempe for annulleringen.
Ok.
I dag pratet jeg med en klient.
Mannen hennes er homofil.
Hva bør hun gjøre?
Hva er vitsen med et ekteskap der man ikke kan ha et fysisk forhold?
Så innså jeg plutselig...
-...at jeg ikke er ei god kone. -Kan du drikke litt vin eller spise?
-La oss prate om noe annet. -Nei, la meg snakke, kjære.
Ok. Fortsett.
Jeg skjønner ikke at jeg til tross for kjærligheten
lar fortiden komme mellom oss.
Vet du hva? Grunnen er...
...at kjærlighet og sex er forskjellige ting.
Helt forskjellige.
Og det betyr?
Om et par er dypt forelsket,
betyr det ikke at de har et utmerket sexliv.
Og motsatt. Om sexlivet er bra,
elsker de ikke nødvendigvis hverandre.
Men ideelt sett bør begge være til stede i ekteskapet. Ikke sant?
Ja, men ingen får alt i livet. Det vet du.
Og hva gjelder oss, prøver vi hardt.
Gjør vi ikke?
Så?
Ja.
Men hvorfor drikker du ikke?
Jeg må kjøre deg trygt hjem.
Jeg er sjåføren din i dag.
Men likte du den?
Ja, den er god.
Hei, vin til damen.
-Jeg skal bare smake. -Ja, gjør det.
Skal jeg si sannheten?
Vi har bare vært lykkelige i årevis på grunn av deg.
Jaså?
Ja.
Noen koser seg. Du hadde det gøy, hva?
Du likte ikke bare vinen. Se på deg, du er full.
Vinen var veldig god.
Det var en fin aften!
Hei, hva gjør du? Gærne jente, det er biler foran oss.
-Sunanda. -Blås i trafikken.
-Vi havner i helvete. -Håret ditt.
Hva med håret mitt?
-Det er aldri rett. -Nei.
Jeg vet det ikke er rett.
Sunanda.
Du ter deg som et barn nå.
Hånda di.
Det er biler foran oss.
Kom igjen, ikke gjør dette.
Ikke gjør dette.
Vi havner i en ulykke.
Vi treffer noe. Vi havner i en ulykke, kjære.
Det er biler foran oss. La meg kjøre til siden.
Sunanda, vent.
Sitt der.
Hva gjør du?
Sunanda.
-Nei, ikke gjør dette. -La meg...
Ikke gjør det.
Vent.
Se hva som skjer i bilen.
De har det moro.
-En ny film lages i bilen. -Madhav.
Hva skjer?
Tror dere det er et show? Pass deres egne saker.
Stikk av.
Madhav, kom inn.
-Vi drar. -Hva? Vi er gift.
Du er kona mi.
-Kom igjen. -Dette er ikke et show. Hva tror de?
Idioter!
Til slutt, dommer...
...når kvinner og barn får rettferd,
bringer det ære over rettssystemet og landet vårt.
Det er tydelig at saksøker Harish Morarka har feilrepresentert
sine aktiva overfor retten. Og derfor
står saksøkte Anjali Morarka svakere stilt.
Mr. Morarka,
du kan selge aktiva eller ta ut penger fra familien.
Men du må betale kona di underholdningsbidrag.
Det er det rettferdige.
Jeg beordrer saksøker Harish Morarka
å betaler saksøkte Anjali Morarka
500 000 rupier i månedlig bidrag.
Eller et engangsforlik på 50 millioner rupier.
Han skal også ta fullt ansvar
for sine barns utdanning.
I tillegg må han gi hvert barn 100 000 rupier månedlig.
Takk, dommer.
-Bare et ord. -Gi en kommentar.
Ingen kommentar. Rettferden seiret.
-Sunanda. -Mr. Harish er her. Vi drar.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke deg.
-Sir, hva er din neste plan? -Vær så snill.
-Jeg sier ingenting. -Saken er ikke over.
Hva er ditt neste trekk?
Vi anker til lagmannsretten.
Sir. Se hva jeg fant.
Har du sett dette?
Å, ja.
Takk, Jacqueline.
-Takk. -Gratulerer.
Kona di blir mer og mer vellykket for hver dag som går.
Du vet hvor hardtarbeidende og engasjert hun er.
Er ikke Harish Morarka samme fyr
som vi så med modellen på Trident Hotel?
Jo, du har rett.
Sånne folk er grenseløst utsvevende.
Og vet du hva han hevdet?
At han ikke har penger.
"Jeg har ikke penger."
Det var bra jobba! Du er fantastisk.
Du er i alle avisene.
Derfor visste jeg at du er rett for meg.
Ta dette.
Jeg klarer meg. Ja.
Så fortell.
Du vet hvem mannen min er.
Har er en storkar.
Han har et stort reklamebyrå.
Toppklienter, store globale selskaper.
Han er veldig vellykket, men er en skjørtejeger.
-La meg forklare et par ting først. -Greit, sett i gang.
En familieadvokats plikt er å vektlegge familiens viktighet
og samtidig beskytte klienten sin. Jeg anbefaler alltid et vennlig forlik.
For rettstvister er alltid vanskelige og vonde for alle.
Føler du at det er helt umulig å redde dette ekteskapet...
...kan vi fortsette.
Det er mye mental grusomhet og tortur.
-Er han involvert med noen? -Med hvem som helst.
-Jeg vet ikke hvem akkurat nå. -Og du? Har du noen i livet ditt?
Nei, nei.
En gang i tiden...
...hadde jeg mange beundrere rundt meg
som desperat ønsket å oppfylle alle mine ønsker.
Men jeg var dum og valgte ham.
-Har du noen barn? -Jeg har ei ti år gammel datter.
Går dere begge med på det, kan vi samarbeide om vilkår.
Om dere begge kan møte meg sammen, kan vi ta det videre.
Jeg stoler på deg.
Jeg vet du gjør hva som helst for en kvinne.
Men jeg har et vilkår. Du må være helt ærlig med meg.
Selvsagt.
Du kan ikke skjule noe for meg.
Og jeg vil ikke høre løgner.
Smita, gi henne en avtale.
Dommer, jeg legger frem legerapporter om fysisk mishandling av min klient.
Dommer, den fysiske mishandlingen er oppdiktet.
Min klient jobber hele dagen. Han trenger et sted å hvile om kvelden.
Og det viktigste er
at det rommet tilhører ham.
Det er urettferdig å kaste ham ut av sitt eget hus,
slik min ærede kollega foreslår.
Nei. Det er saksøkerens ekteskapshjem.
Hun har lik rett til det stedet.
Din klient mishandler henne hele tiden.
Og hvor kan hun dra med barna sine under slike omstendigheter?
Men det er en urett å holde min klient unna sitt hjem og kona si.
-Men, sir... -Ønsker du å si noe?
-Ja. -Ok. Kom til vitneboksen.
Jeg jobber hele dagen og kommer sent hjem. Jeg får ikke ordentlig mat engang.
Gjør jeg ikke dette for henne og barna?
Og om jeg så kastes ut av huset mitt, hvor skal jeg dra?
Dommer, du har hørt min klients virkelige situasjon.
Om din klient ikke kan respektere
og beskytte kona si,
fortjener han ikke
å få være sammen med henne.
Jeg beordrer den saksøkte, Sadashiv Thombre, å holde seg unna
kona si, Malati Thombre, og hjemmet deres
til endelig dom faller. Gi dem en ny dato.
-Takk, dommer. -Takk, dommer.
-Tusen takk, madam. -Reis deg.
Vi drar. Kom.
Kom igjen. Vi drar.
Du og Smita må få neste dato for høringen i Manchanda-saken.
-Prøv å få oss inn snarest mulig. -Ok.
Har dere diskutert vilkårene dere imellom?
Jeg vil ha Altamount Road-leiligheten i mitt navn. Og gården i Karjat.
Og jeg må ha 50 prosent av selskapet hans.
Hva er det du sier?
Kravene dine har økt de siste tre årene.
Selskapet ditt har også vokst på tre år.
Ma'am, alt dette ble ikke nevnt i det første søksmålet.
Hadde du godtatt det da, ville vi begge vært frie nå.
Har dere begge søkt om skilsmisse før?
Ja. Saken har pågått i tre år.
Og den tar visst aldri slutt.
Hun sa at med gjensidig samtykke, ville det løse seg raskt.
Og advokaten min gikk bort...
Du sa ikke at saken deres allerede er i retten.
Jaså?
Sa jeg det ikke?
Er du sikker på det?
Ja, Mrs. Patel. Det gjorde du ikke.
Herregud.
Dette stresset tar livet av meg.
Du aner ikke torturen jeg har opplevd.
-Og før det... -Hva for tortur?
Det tok 15 år å bygge selskapet.
Og du vil at jeg bare gir deg alt?
-Vil du sette meg på gata? -Ja. Du hører hjemme der, din hund.
Mrs. Patel, vent nå litt.
-La oss være høflige. -Høflig?
Det ordet kan hun ikke.
Hvilke ord kan du?
-"Knulle"? Det gjør du med alle modellene. -Kom igjen.
-Jeg vet om affærene dine. -Det var ikke affærer.
Så hva vil du kalle dem, kjære?
Knulletokt?
Jeg er enig. Ok? Fornøyd?
Du har ikke tid til familien din.
Det er ikke sant, ma'am. Jeg er en familiemann.
Hvert år drar vi på minst to ferier.
To ferier? Slutt.
Jeg vil ikke være sammen med deg. Bli ferdig med saken.
Jeg vil ha erstatning for torturen og lidelsen du har voldt.
Jeg lar deg ikke ta skjorta mi.
Vi sees i retten.
Jeg ser at dere ikke blir enige om en eneste ting.
Så dere kan ikke skilles med gjensidig samtykke.
Fortell meg én ting. Bor dere fortsatt under samme tak?
Ja.
Jeg råder dere til å bo adskilt
og skaffe hver deres advokat.
Du sa ikke hva som skjedde med din.
Han gjorde ingen verdens ting på tre år.
Ville ønske jeg kunne saksøke ham. Du må ta saken min.
Du vet hva vilkåret mitt er. Du må være 100 prosent ærlig med meg.
-Går du med på det? -Ja.
-Du kan skaffe deg en ny advokat. -Ja.
Bra.
Mamma.
Pappa.
Kranglet dere igjen?
Ja, vennen min.
Og nå skal vi krangle i retten.
Divya.
Hva?
Vil du kneble meg?
Hun må få vite det en gang.
Jeg prater med henne senere. La det ligge.
Hadde du vist litt hensyn før, ville vi ikke havnet her.
La det ligge, liksom.
Pappa, skal du og mamma skille dere?
Beklager, skatt.
Men det ser sånn ut.
Hvem må jeg bo hos, pappa?
Foreldrene til en venn skilte seg også.
Og hun får ikke møte pappaen sin.
Skal du også forlate meg og forsvinne?
Nei, skatt.
Jeg må dra, men jeg forlater deg aldri.
Får jeg bli med deg?
Jeg tror jeg vil bo hos deg.
Jeg vet ikke hvordan ting blir, skatt.
Men jeg er alltid her for deg. Du vet pappa er glad i deg.
Ja.
-Jeg er glad i deg også, pappa. -Og jeg er glad i deg, skatt.
Spis opp maten din.
Jeg vil ikke ha middag.
Ok, så ikke spis den.
Gå til sengs. Ok?
Så tar pappa seg av alt sammen. Ok?
Susie?
-Forsiktig. -Ja.
-Følg henne til rommet sitt. -Kom.
Så?
Når flytter du ut?
Du hørte hva advokaten sa.
Vi får se.
Hvorfor drar du ikke til mora di?
Du har i det minste det.
-Jeg har ikke noe sted å dra. -Hvorfor ikke?
Vil ingen av de kvinnene ha deg?
Av og til lurer jeg på om du har en affære.
Du har slik hast med å kaste meg ut.
Ditt svin! Prøver å legge skylda på meg.
Du kan vel dra til mora di. Ikke sant?
Ja, så jeg forlater dette huset
for godt, og du kan ta det.
Ser jeg ut som en idiot, Anand?
Du er umulig å prate med.
Har du sluttet å ta pillene dine?
Slutt å endre tema.
Din ormtungede jævel.
Jeg orker ikke å ha deg i mitt hus et øyeblikk lenger.
Ditt hus?
Når ble det ditt hus?
Bare så du vet det, har jeg jobbet ræva av meg for det.
Du går fra vettet.
-Går jeg fra vettet? -Ja.
Vent. Jeg skal vise deg hvem som går fra vettet.
Vent.
-Divya! -Pokker ta deg!
Er du sinnssyk?
-Jeg skal vise deg. -Pass deg, du blir skadd.
Divya, hva gjør du?
Du skader deg.
Hva er galt med deg?
Hvorfor gjør du dette?
Vær så snill, ro deg ned.
Jeg henter vann til deg. Ro deg ned, Divya.
Politiet? Dette er Divya Patel.
Altamount Road i Casablanca. Jeg har blitt overfalt av mannen min.
Han dreper meg. Kom fort. Vær så snill.
Hvem prater du med?
Drikk litt vann.
Vær så snill, ro deg ned.
Gjør deg klar til å tilbringe helgen i varetekt.
Hva?
Ja.
Du sa jeg går fra vettet?
Jeg går fra vettet, ikke sant?
Ikke prøv å stikke av.
De tar deg uansett igjen.
Hva gjorde du, bror? Drepte noen?
Han ser ut som en herremann. Kanskje han svindlet noen.
Hei, bror. Hva har du gjort?
Ser sånn ut.
-Må ha slått kona si. -Eller ha jenteproblemer.
-Må ha misbrukt ei jente. -Stille, masekopp.
Hva heter du?
Takk.
Hva har du gjort?
Snakk. Åpne munnen din.
-Må være svindel. -Hvor bor du?
Anand.
Dette er umulig. Få meg ut herfra.
-Beklager, ingenting skjer før mandag. -Hva er det du sier?
Må jeg være sammen med dem i tre dager til?
Jeg kan ikke gjøre noe.
Kvinnen er sinnssyk.
Saken mot deg er sterk.
Hun blødde.
Kutter man seg med glass, blør man selvsagt.
-Men fingeravtrykkene dine er på glasset. -Fordi jeg plukket opp glasskår.
Og det blir ikke så lett å få kausjonsløslatelse på mandag.
Dommerne ser ikke blidt på sånn vold.
-Så hva bør jeg gjøre nå? -Har hun alltid vært...?
Stikk av!
Har hun alltid vært aggressiv og skapt scener?
Skadet seg selv?
Hun skadet seg selv mye før.
Hør, vi har en snever sjanse.
Dagens kvinner gjør sånt.
Sikter du til å bruke paragraf 498 A, 307, vold i hjemmet?
Arshad, ring sekretæren min, Natasha.
Hun gir deg behandlingsdetaljene. Og skaff meg en god skilsmisseadvokat.
Jeg slipper deg ikke.
Vent.
Vent. Jeg slipper deg ikke. Jeg drar ikke. Stopp.
-Slipp meg. -Vent.
Stopp.
Jeg slipper deg ikke.
La meg være!
Slipp meg!
La meg være!
Sunanda.
Jeg er her. Ikke vær redd.
Det er ingen her.
-Han er tilbake. -Hvem?
Han er tilbake.
Han jager meg alltid.
Hvorfor følger denne drømmen meg etter alle disse årene?
Men det skjer sjeldnere nå, ikke sant?
Det skjer ikke så ofte.
Jeg hadde den fryktelige drømmen igjen etter seks måneder.
Jeg innser at jeg holder fast på den. Men jeg vet ikke hvordan jeg lar være.
Du har rett. Vi holder fast på ting.
Av og til gir det oss en identitet vi ikke får noe annet sted.
Så du sier at jeg har...
...holdt fast på offeridentiteten?
Og ikke har noen annen?
-Doktor, får jeg si noe? -Ja visst.
Innsikten din kan hjelpe.
Sunanda er veldig fokusert på jobben sin.
Alt det harde arbeidet hun gjør og suksessen hennes...
...er forbundet med hendelsen fra fortida.
De er direkte forbundet.
Lidenskapen hun har til å bekjempe urett, kommer av den hendelsen.
En god observasjon, Mr. Patkar. En kvinne som har opplevd urett,
står nå og støtter andre misbrukte kvinner,
hjelper dem å kjempe i et mannsdominert samfunn.
Og slagmarken min er retten.
Helt riktig.
Alt du gjør og den profesjonelle statusen du har...
...når alt dette kommer av frihet,
opplever du glede og jobbtilfredshet.
Men opererer du som et offer,
blir offeridentiteten din sterkere.
Men hvordan kan jeg bryte med denne offeridentiteten?
Jeg gir deg en øvelse. Du må gjøre den daglig.
-Ok. -Smerten vil også minske.
Men problemet er at mennesker liker lidelse.
De elsker å være ulykkelige.
De vet ikke at de kan velge
å lide eller ikke.
Men doktor...
...hvem velger vel å lide eller være ulykkelig?
Lidelse og følelsen av å være trist...
...mater identiteten din.
Så når du ødelegger identiteten din...
...ødelegger du lidelsen din også.
Her er øvelsen.
Skriv ned detaljene rundt voldtekten din. Skriv det som en selvbiografi.
Smerten, traumet, lidelsen du gjennomgikk for 15 år siden.
Skriv ned alle detaljer.
Ok. Og så?
Les det høyt for deg selv
foran speilet minst fem ganger.
Neste dag skriver du det igjen. Les deg fem ganger igjen.
Men gjør dette hver eneste dag.
Neste uke ser vi fremskritt.
Sir? Madam?
Å, du er tilbake.
Fikk du kausjon?
Det du gjorde, var patetisk.
Du brød deg ikke om de ti årene vi hadde sammen som ektepar.
Det er så typisk, Mr. Anand Pradhan.
Du kaster stein i glasshus.
Jeg sa jeg skulle gi deg en lærepenge.
Vær klar for en til.
All denne giften, fiendtligheten.
Har du tenkt på hvordan dette påvirker Anuya?
Hun overlever. Hun er dattera mi.
Skaden er uansett gjort. Takket være dine råtne gener.
Hadde jeg visst om dem, ville jeg ikke giftet meg med deg.
Jeg håper bare...
... at Anuya aldri blir som deg.
Og jeg vil gjerne gjenta noe for deg.
Anuyas problem er ikke genetisk. Det er nevrologisk.
Hvorfor skjønner du det ikke? Og er det dårlige gener,
kan de være dine.
Slutt!
Hvorfor kom du hit?
Jeg vil ikke prate med deg.
Kommer du så nær som tre meter,
får jeg deg kastet i fengsel igjen.
Jeg vil ikke komme nær deg.
Jeg kom for å hente tingene mine.
Jeg venter selv på dagen jeg blir kvitt deg.
Ti år for sent, Anand.
Pappa, du er tilbake!
Hei, skatt.
Anuya, gå inn.
-Mamma? -Vær så snill.
Jeg vil tilbringe tid med pappaen min.
Jeg skjønner ikke hvorfor dere krangler hele tida.
Det vil du en dag. Gå inn.
-Nei, la meg møte pappa. -Susie.
Ta henne med inn.
Kom, kom.
Jeg gikk på do på vei hjem fra skolen.
Idet jeg kom ut av toalettet...
...angrep en mann meg.
Han slepte meg med seg et sted.
Jeg kunne ikke stoppe ham, selv om jeg prøvde hardt.
Han dyttet meg ned
og klatret opp på meg.
Han... Han var....
...veldig full.
Han stinket av svette. Æsj!
Han la hendene sine på meg...
...og rev blusen min.
Hans skitne lepper og røffe skjegg klorte meg i ansiktet.
Jeg kunne ikke puste engang.
Jeg følte meg kvalt.
Han løftet skjørtet mitt...
...og...
...han dro til og med av meg trusa.
Hendene hans misbrukte kjønnsdelene mine.
Det var ingen der som hørte skrikene mine.
Så skjøv han penisen sin inn i meg,
og jeg ble et offer for en ulidelig smerte.
Han fortsatte i en lang stund.
Slutt nå.
Fortsett i morgen om det er så vondt.
Nei. La meg gjøre dette.
Jeg vil gjøre slutt på dette.
La være. Det holder.
La oss sove.
Ikke.
Sunanda.
Nei. Sunanda. La være.
Sunanda.
Sunanda, nei.
Nei, Sunanda.
Nei, la være.
Jeg prøvde bare.
Hvorfor må du det? Ting faller på plass når de er ment å gjøre det.
Nei.
Jeg kan ikke gjøre deg lykkelig.
Livet ditt har stoppet opp på grunn av meg.
Det er ikke sånn.
Det er virkelig ikke sånn.
Jeg tror jeg bør forlate deg.
Bare da kan du gå videre og leve et fullverdig liv.
Du kan gifte deg med ei vakker jente.
Du liker barn.
Du kan få barn.
Du kan få din egen familie.
Sunanda.
Hvorfor må du ta dette så seriøst?
Vi er venner, så la oss forbli venner.
Hvorfor gjøre noe som smerter deg?
Er det ikke så enkelt?
Hør.
Glem alt sammen og sov nå.
Legg deg. Vi må på jobb i morgen.
Nei.
Jeg tror vi må gå fra hverandre.
Du må høre på meg.
Ute av dekning. Det er veldig ulikt Madhav.
Jack, fortsett å prøve.
-Jeg prøvde flere ganger. -Prøv Sunanda.
Ok, sir.
Ma'am.
Jeg fant noe interessant om Divya Patel.
Jaså?
Unnskyld meg.
Hallo.
Mrs. Sunanda, Jacqueline her.
Madhav har ikke kommet på jobb. Vet du hvor han er?
Nei, han dro på jobb til vanlig tid.
Jeg vet ikke hvor han er.
Ok, takk, madam.
Nei. Hun aner ikke.
Teen din blir kald.
Ok, jeg drikker den om litt.
Lurer på hvor han er.
Jeg håper han har det bra.
Ma'am.
Fant du ut når de begynte å krangle?
Ja.
De ble bedt om å flytte dattera si
til en spesialskole.
Hun skapte en stor scene
og saksøkte skolen.
Bra jobba.
Bensin for 2000 rupier.
Hallo, doktor, Madhav Patkar her.
Kan vi prate litt?
Ja visst.
Øvelsen du ba min kone Sunanda om å gjøre
stresser henne veldig.
Og jeg skjønner ikke vitsen med å la henne gjenoppleve traumet igjen
når hun så vidt klarer å holde på vettet.
Når en person skriver detaljert om en traumatisk hendelse
og gjenskaper den, er effekten ekte, emosjonell og empirisk.
Men etter gjentatt skriving, blir den en fortelling.
For hver versjon minsker den emosjonelle investeringen og ordbruken.
Gradvis adskiller personen seg fra hendelsen.
Betydningen minsker også, og påvirkningen av traumet forsvinner.
Jøss. I så fall er sjansene gode.
-Ja. La henne fortsette med øvelsen. -Takk. Ha det.
Hei, hvordan går det?
Ok.
-Morn. -God morgen.
-Hei. -God morgen.
Jøss, han slapp ut på kausjon.
Etter tre dager.
Hva skjer, Natasha? Hele kontoret vet visst hva som skjedde.
Ja, Andy. Det har vært i alle aviser og på TV.
Jeg beholdt noen aviser for deg.
-Hva tenker du? -Hva kan jeg si, sir?
Kom igjen, Natasha.
Du har jobbet for meg i seks-syv år. Du må ha en mening.
Jeg trenger en ærlig mening.
Det er vanskelig å tro at du slo en kvinne.
Jeg har sett raserianfallene dine. Men du er ikke typen til å slå.
-De der ute har vel delte meninger? -Ja.
Kom igjen.
Folkens, slutt med det dere gjør og kom hit.
-Vær så snille. -Lurer på hva det er.
Kom igjen.
-Hva skjedde? -Kom.
Takk.
Jeg vil dele noe med dere.
Når privatsaker blir offentlige, må man snakke om dem.
Angående det som skjedde.
Jeg slo ikke kona mi.
Jeg rørte henne faktisk ikke.
Men jeg tilstår at jeg ikke tok meg av problemene hennes
og lot ting gå såpass langt.
Har noen noe å si?
Vi skjønner, Andy. Takk for at du delte det.
Ja, Andy. I det minste vet vi sannheten.
Tusen takk.
Jeg håper dere ikke har tatt pause mens jeg var borte.
Og Radhika, du jobbet med "redd jentebarnet"-kampanjen.
Den skulle jeg hatt forrige uke.
Du er en sånn slavedriver, Andy. Jeg trodde...
At jeg ville gi dere noen dagers fri?
Jeg har vært hos zen-mesterne de siste dagene.
Brenner tomme for tomme
Livet brukes opp
Det er ikke din feil
Bare søker etter lykke
Tar det som det kommer
Først da forstår man livet
Brenner ned til grunn
Og berører himmelen
Brenner tomme for tomme
Sunanda.
-Sov inne. -Hei, Madhav.
Hva er dette? Hvor var du i dag?
Jeg ringte deg flere ganger.
Vi lette etter deg hele dagen.
Jeg skulle dra til politiet i morgen.
Jeg dro for å se på en klients eiendom.
Madhav, du lyver til en advokat.
Og til kona di også.
Greit. Jeg bare dro et sted.
Gå og legg deg.
Og hva med deg?
Jeg sover her.
Nei. Du sover inne. Jeg sover her.
Du kan gå og sove inne.
Nei.
Sov inne, jeg sover her.
Ingen av oss får søvn på denne måten.
Du vinner. Ok? Kom.
Kom.
Helt i starten sa jeg at jeg tar saken din,
men kun på ett vilkår.
At du ikke skjuler noe og alltid er ærlig.
-Og? -Jeg tror du skjuler ting.
Jeg tror du har pratet med noen andre og tror på ham.
Aldeles ikke. Jeg vet hva mitt ansvar er.
Jeg har kun møtt ham da du brakte ham hit.
Det var utenkelig å prate med ham etter det.
Da skjønner jeg ikke...
...hvorfor du tviler på meg.
Det gir ingen mening.
Jeg er en advokat, Mrs. Patel. Jeg har egen dømmekraft.
Oppdager jeg at du har løyet for meg
eller skjult noe, kjemper jeg ikke for deg.
Greit.
Hva vil du vite?
Hva skjedde den kvelden du ringte politiet og fikk mannen din arrestert?
Det har jeg sagt. Alle vet det. Selv pressen vet det...
Jeg er ikke interessert i historier.
Bare fortell akkurat hva som skjedde, steg for steg.
Mrs. Sunanda.
Du håndterer skilsmissen min.
Ikke en kriminaletterforsking.
Jeg vil ha sannheten.
Ellers slutter jeg.
Greit.
Vi kranglet, han ble sint og skadet meg.
Å, du har en ny versjon alt.
Hvem startet krangelen?
Selvsagt han.
Hva sa du for å provosere ham?
Nok nå. Du vet ikke hvordan det er å være gift med en sånn mann.
Kom igjen, fortell. Hvordan er det?
Han bryr seg ikke om meg. Overser meg, som om jeg ikke fins.
Jeg er som et pokkers møbel.
Kan det ikke hende at tankeprosesser endres etter noen års ekteskap?
Man går forskjellige veier.
Det er det som vanligvis skjer.
Er det ikke en urett? Jeg er trist og lider.
Mens han nyter andre kvinner...
Hva skjedde den kvelden?
Han bryr seg ikke om meg. Jeg betyr ingenting.
Dette skjer i 90 prosent av ekteskap. Hva så?
Så jeg må fortelle deg det?
Ja.
Vi kranglet. Jeg ble sint.
Jeg knuste glasset og skadet meg selv.
Men det deler du ikke med noen. Vær så snill.
Mrs. Patel, jeg sviker ikke mine klienters tillit.
Hva mer skjuler du?
Det er veldig viktig at jeg vet alt.
Advokaten hans kan nevne ting jeg ikke vet om.
Hvordan skal jeg i den situasjonen
kunne representere deg ordentlig?
Hva med aktivaene dine?
Femti millioner.
Og smykker?
Ikke så mye. Bare noen få hundre tusen.
Mrs. Patel...
...diamantene du går med nå, må være verdt over fem millioner.
Greit. Jeg skal ikke gå med dem i retten.
Hva tror du egentlig? At folk er dumme?
Tålmodigheten min tar snart slutt. Gå, er du snill.
Vent.
Smykkene er verdt 35 millioner.
Omtrent.
Noe mer?
Kom igjen, jeg har ikke hele dagen.
Mine andre klienter venter.
Vent. Gi meg tid til å huske og telle.
Jeg har en bil til fem millioner.
En gård i Karad verdt 70 millioner.
Og jeg har noen aksjer. Tata og Reliance.
Ja, det er alt.
-Noen helseproblemer? -Helseproblemer?
Jeg er helt frisk.
Jeg kan faktisk gå på catwalken igjen.
Har du skadet deg selv før?
Ja.
For fem-seks år siden da Anand hadde sin første affære og ville forlate meg.
Jeg pleide å slå hodet mot vinduet.
Jeg ble deprimert...
...og prøvde å skjære over håndleddene mine.
Jeg orket det ikke.
Så begynte jeg å gå i terapi hos dr. Seth.
Du aner ikke hva jeg har gjennomgått.
Hva som har hendt meg.
Dattera mi viste seg å være autist.
Ekteskapet mitt var i ruiner.
Jeg var hjelpeløst deprimert. Jeg mistet ofte besinnelsen.
Og jeg slo folk.
Som om jeg ikke hadde noen kontroll. Jeg hadde ingen kontroll.
En gang gikk jeg langs veien,
og det var en gammel mann der. Jeg bare gikk bort og slo ham i ansiktet.
Helt uten videre.
Ro deg ned, Mrs. Patel. Ro deg ned, er du snill.
Takk.
Går du på medisiner nå?
Av og til.
Si meg én ting.
Du har så mye penger, så mange eiendommer.
Hvorfor vil du ha mer?
Jeg vil se ham lide. Jeg vil se ham slite.
Jeg vil se ham bli fattig igjen.
Han har ødelagt og såret meg. På grunn av ham måtte jeg føde et barn
som ikke er perfekt. Jeg vant andreplass i Miss India.
Den perfekte kvinnen som fødte et ufullkomment barn.
Alt dette er mer enn jeg kan tåle.
Forstår du?
Hva er galt? Hvorfor kommer du ikke til sengs?
Jeg jobber med noe.
Sunanda, hva gjør du? Jeg jobber.
Jeg jobber.
Jeg vet du er opprørt fordi jeg sa...
...at vi bør skilles.
Prøv å forstå. Hvorfor lide unødvendig?
Hvorfor være sammen om vi ikke er lykkelige sammen?
Jeg vil at du skal være lykkelig.
Jeg vil ikke at du ofrer deg.
Vet du hva som vil skje? Jeg mister deg helt.
La oss i det minste være venner.
Jeg vil ikke prate om dette. Seriøst.
Det holder. Sov.
Du må tenke på det en eller annen gang.
Skilsmisse er den eneste løsningen.
Det holder. Legg deg. La meg jobbe.
Kan du høre på meg?
Hva er det nå?
La oss skille lag i noen dager. En av oss drar et sted.
Vi møtes etter noen uker og ser hvordan det føles.
Ikke si nei.
Madhav!
Madhav, hvor er du?
Sunanda, når du avgjør hva neste steg er, ring meg. Madhav.
Madam, jeg så ikke herren noe sted.
Har han dratt et sted?
Ja, Renukabai. Han har dratt utenbys.
Hva vil du ha til frokost?
-Jeg vil ikke ha noe. Gå, er du snill. -Ok.
Bra at du kom på besøk.
Folk som flytter til storbyen, kommer aldri tilbake på besøk.
-Vahini, jeg kommer jo tilbake? -Ja, ja.
-I det minste for å møte deg. -Men nå var det lenge siden sist.
-Du kom ikke i Chimnees bryllup. -Jeg er lei for det.
Dette er Raghus siste år på skolen.
Ok.
-Vi trenger en plan videre. -Ja. Hva vil du gjøre?
-Ingenting. -Hvorfor smiler du?
-Prat med onkelen din i morgen. -Ja.
Vahini. Hvordan har Chimnee det?
Chimnee har det bra. Hun er gravid i sjette måned.
Fint å høre.
Så hva skjer? Du dukket plutselig opp.
Jeg har vært travel på jobb og ville ta en pause.
Og hva med kona di?
Nei. Hun er så opptatt. Hun har nesten aldri tid.
Men dere bør starte en familie.
Det stemmer. Ikke overse det.
Folk i byene starter familier sent. Men jeg syns dere skal starte.
Så løftet han skjørtet mitt.
Og...
Jeg var på vei hjem fra skolen.
Jeg gikk på do.
Da jeg kom ut fra toalettet...
...grep en mann hånda mi.
Han slepte meg med et sted.
Jeg prøvde å kjempe imot og stoppe ham...
...men han var veldig sterk.
Han slepte meg og dyttet meg hardt ned på bakken.
Han rev av meg klærne.
Bhau, du bør prøve å samle regnvann.
-Jeg vurderte det. -Ok.
Jeg vil prøve det.
-Ja. -Men først må det jo regne.
-Hvordan er det ellers mulig? -Det er sant.
-Jeg ville spørre om noe. -Sett i gang.
-Kona di er advokat, ikke sant? -Ja.
Tar hun seg av skilsmisser?
Ja. Hun er skilsmisseadvokat.
Rare ting foregår her.
Hva?
Fire jenter har kommet tilbake fra hjemmene sine.
Ekteskapene tok slutt. Penger ble sløst bort på bryllupene.
Nå er de en byrde for foreldrene. De har enda en munn å mette.
Folk ter seg som de vil.
Ingen tar ansvar eller lytter til de eldre.
Jeg er så urolig.
Hva?
-Hva om Chimnee kommer tilbake? -Bhau...
...hvorfor uroer du deg for noe som ikke har skjedd?
Hvorfor uroe seg unødvendig?
-Det er sant. -Slapp av. Jeg er her.
Min klient har allerede betalt saksøker mellom 150 og 200 millioner.
I eiendommer, aksjer, diamanter og smykker.
Det bør være nok
for henne og fremtidige generasjoner.
Min klient jobbet hardt for å tjene opp alle pengene og aktivaene.
Mener du å si at saksøkers krav om penger
kun er for å tilfredstille hennes frustrasjon?
-Hvordan kan noen si det? -Kontroller klienten din.
Beklager, dommer.
Dommer, min klient gjennomgår et enormt traume.
Den saksøkte overfalt henne.
Han har sittet i fengsel. Saken mot ham pågår ennå.
Hvor mye kan en kvinne tåle?
Ja. Jeg vet om slike saker.
Madam, du representerer en klient som tror penger er løsningen på alle problemer.
Vi må også se på barneomsorgen. Avtal en dato.
Jeg avsier dom neste uke.
-Takk, dommer. -Takk, dommer.
-Det går bra hittil. -Du skulle ha motsagt dommeren.
Mayuri Gupta, Rajesh Gupta.
Hør her.
Hva mente dommeren?
Hva gjorde du?
Du ødela saken for meg. Jeg må finne en ny advokat.
Hva er neste sak?
Det dreier seg om Manforce-kondomreklamen.
Hva med den? Jeg trodde klienten så den.
Ja, men de vil endre emballasjebildet.
Piffe det opp.
Piffe det opp. Gjør det.
Det kunne vi. Men filmskaperen er ikke fornøyd.
Det må filmes igjen.
Ta en titt. Så kan du ta en avgjørelse.
Ok, spill den av.
-Manforce kondomer med jasminsmak. -Jeg ville ikke forstyrres. Hvem er det?
Hei, hvorfor er du her?
Anuya?
Dere får unnskylde meg.
-Ok, Andy. -Greit, sir.
Kom, kom.
Kom, sitt.
Anuya?
Pappa, jeg er redd.
Jeg vil være sammen med deg etter skilsmissen.
Selvsagt skal vi være sammen, skatt.
Hvorfor er du så nervøs?
Pappa, om mamma oppdager at jeg kom til deg,
dreper hun meg.
Nei da. Hun er glad i deg, skatt.
Hun tror jeg er på klubben.
Jeg ba sjåføren holde det hemmelig.
Slapp av. Jeg møter deg der snart. Dra til klubben nå, er du snill.
-Må jeg dra? -Natasha, kom inn, er du snill.
Ja. Kom.
Ta en sjokolade.
Natasha, følg henne til bilen.
-Jeg er glad i deg, pappa. -Jeg er glad i deg, skatt. Vær forsiktig.
Vi sees snart.
-Ja, Anand. -Freddie.
Vi kan ikke fortsette sånn.
Anuya er traumatisert.
Gi Divya hva hun enn ber om, men sørg for at jeg får barneomsorgen.
Men du kan ikke bare kaste bort saken din.
Spesielt når vi vinner.
Jeg bryr meg ikke om sånt. Vi inngår forlik utenfor retten.
Ok, Anand. Som du vil. Jeg skal prate med advokaten hennes.
Takk.
Jeg tror ikke jeg bør møte deg mer.
Hva?
Fortsett med jobben din og la meg fokusere på studiene.
Jeg vil si noe viktig.
Kom igjen.
Nei. Jeg har tenkt mye på det.
La oss slutte å møtes.
Dra, er du snill.
Hvorfor er du så alvorlig?
Jeg skjønner det ikke. Jeg drar ikke uten deg. Jeg sitter her.
-Sitt. -Vi drar.
Sitter du?
Hva ville du si?
Skal vi gifte oss?
Hva?
Er du gal?
Jeg vil tilbringe livet med deg. Og jeg vet du liker meg også.
Det vet jeg.
Hør, vennskap er greit.
Men ekteskap? Jeg kan ikke gifte meg med noen.
Det som hendte meg, vil alltid komme imellom oss.
-Vi sørger for at det ikke skjer. -Det er umulig.
Sunanda.
Hver dag opplever mange kvinner sånne hendelser i livet.
Slutter de å leve?
De takler det kanskje. Det gjør ikke jeg.
Hva med familien din og slekta di?
De vil aldri godta dette.
Jeg er fra en lavere kaste.
Og i tillegg...
...et voldtektsoffer.
Du er ikke noen av de tingene. Er det forstått?
Jeg har aldri sett på deg slik.
Og hvilken slekt? Hvem prater du om?
Jeg husker ikke engang foreldrene jeg mistet som barn. Onkel oppdro meg.
Så dro jeg til byen for å jobbe. Ble selvstendig.
Og jeg mener det...
...om jeg går én dag uten å se deg...
...føles det som om livet står stille.
Ikke si det, Madhav.
Alle må reise alene i denne verdenen.
Ingen kan regne med noen andre.
Men to personer kan vel reise sammen?
-Jeg har valgt å gifte meg med deg... -Du inviterer ulykke.
Ikke si at jeg ikke advarte deg.
Bror.
Chimnee, når kom du?
-Kom. -For litt siden.
Sitt.
Chimnee. Det er så lenge siden sist. Jeg kunne ikke komme i bryllupet.
Er alt i orden?
Du pratet alltid så mye før du giftet deg.
Hva er dette?
Chimnee, du kan fortelle storebror alt.
Si noe.
Jeg skulle ikke sluttet på skolen.
Jeg skulle studert litt mer.
Tar mannen din godt vare på deg?
Drikker han?
Slår han deg?
Ja, av og til.
Men ikke si noe til foreldrene mine.
-Det er skjebnen min. Hva kan jeg gjøre? -Jeg tar meg av ham.
Hallo.
-Hei. -Sitt.
Hva vil klienten din ha?
Omsorg for barnet.
Hva gir du meg?
Femti millioner i tillegg til det du ba om.
Beklager.
Ingen avtale.
Ta alt du vil ha.
Men la meg få Anuya. Vær så snill.
Anand.
La meg ta meg av dette.
Legg til side en stor sum for dattera di.
Gi henne alt du vil.
Men jeg kan ikke la deg gi bort alt.
Hva om hun krever omsorg i morgen fordi du ikke kan
ta deg av dattera di? Fordi du ikke har noen ressurser.
Anand, jeg gir deg aldri det du vil ha.
Om du så faller på dine knær og trygler.
Anand, vi får ikke noe forlik.
Vi drar.
Divya, du kan ikke gjøre dette.
-Du vet at Anuya vil bo hos meg. -Jeg er mora hennes. Hun er bare et barn.
-Hun vet ikke hva som er bra for henne. -Det avgjør retten.
Anand, kom igjen.
Vi sees.
Så du ansiktet hans?
Jeg moret meg.
Jeg gir ham aldri Anuya.
Jeg gikk på do på vei hjem fra skolen.
Da jeg kom ut, grep en mann hånda mi.
Og slepte meg.
Jeg kjempet imot, men han fortsatte å slepe meg.
Han kastet meg på bakken.
Han rev av meg klærne og klatret oppå meg.
Det samme igjen og igjen.
Jeg er lei av dette.
Madhav.
Til slutt ber jeg på vegne av min klient
om at han får omsorg for dattera, Anuya.
Vær så snill.
Jeg gir all min oppmerksomhet og tid til henne.
-Jeg tar meg av henne. -Dommer,
jeg vil gjerne få si at barnet vi snakker om, er ti år gammelt
og snart blir en ung kvinne.
På reisen fra pubertet til hun er voksen
vil hun trenge mora si.
Og ingen kan gjøre det bedre enn klienten min.
Derfor ber jeg om at hun får omsorgen.
Jeg gjør oppmerksom på at saksøker er manisk depressiv.
Hva?
Og hun er under psykiatrisk behandling for raseriutbrudd og selvskadende atferd.
Nei, det er løgn.
Så om hun får omsorg for barnet, kan det bli farlig for dattera.
Hvordan våger du å si det? Jeg saksøker for æreskrenkelse.
-At du våger! -Mrs. Patel.
Sett deg og respekter retten.
-Men... -Vær så snill.
Ro ned klienten din.
Ro deg ned, ellers blir du bedt om å forlate rettssalen.
Dommer, om hun oppfører seg sånn i retten,
kan du tenke deg hvordan hun er ellers.
-Dommer... -Ikke legg frem noe mer, er du snill.
Jeg har hørt begge avslutningsargumenter. Jeg er klar til å avsi dom.
I saken Miss Patel nee Pradhan mot Mr. Anand Pradhan
gis skilsmisse i henhold til ekteskapsloven for hinduer
med følgende vilkår.
Saksøkte må gi saksøker en to-roms leilighet
i et område som passer til hennes status.
Tilsvarende den hun bodde i.
Omsorgen for barnet Anuya gis til hennes far.
Nei!
Barnet forblir boende
i sitt nåværende hjem, der hun har bodd med sin far.
Saksøker får besøksrettigheter
i henhold til gjensidige avtaler inngått av mor og far.
Nei! Hvordan kan du gjøre det?
-Få ham til å forstå. -Sett deg ned.
-Jeg skulle ikke stolt på deg. -Mrs. Patel, forlatt retten nå,
ellers arresteres du for rettsforakt.
-Du forstår ikke. Hun er barnet mitt. -Kom, vi går.
-Hva forstår vel du? -Unnskyld.
-Hun er dattera mi. -Oppfør deg. Dette er retten.
-Er det sånn du kjemper? -Ro deg ned. Sitt. Hør på meg.
Mrs. Patel. Alt er ikke tapt.
Er ikke alt tapt?
Du har sveket meg.
Jeg kan ikke prate med deg sånn.
Ring meg når du har roet deg ned.
Nei, jeg roer meg ikke ned. Hør på meg!
-Hør her. -Divya.
Vent.
Stopp.
Jeg er ikke ferdig med deg.
Mrs. Patel, oppfør deg.
Jeg kan ikke prate med deg sånn. Slipp meg.
Slipp meg!
-Jeg vil ha dattera mi. -Divya.
Slutt. Slutt, sa jeg!
Vent.
Vær så snill. Hør på meg.
Gå og prat med ham.
Jeg vil ha dattera mi. Forstår du?
Bli med meg! Hør på meg!
Du kan ikke forlate meg sånn.
Divya, slutt.
-Du kan ikke dra. Hør! -La henne dra.
-Slipp henne! -Nei!
-Ta deg sammen. -Nei.
Ta deg sammen. Hva feiler det deg?
Hva feiler det deg?
Hva har du gjort, Anand?
Alt var bra oss imellom. Du ødela alt det!
Vær så snill.
Anand.
Vær så snill, Divya. Ta deg sammen.
Vær så snill.
Vær så snill, Anand.
Ma'am, føler du deg dårlig?
Nei, jeg har det bra.
Slapp av.
Men jeg drar hjem nå.
Utsett alle avtalene mine.
Og dra sammen og lås kontoret.
-Ok. -Ok.
Takk, ma'am.
Takk, madam.
Øyeblikket som var er borte
La ditt sinn frigjøres
Øyeblikket som var er borte
La ditt sinn frigjøres
Sletter fortidens fotspor
La hjertet synge I nåværende øyeblikk
Få en ny fødsel
Nok en gang
Hver dag
Jeg vil tilbringe livet med deg.
Og jeg mener det...
...om jeg går én dag uten å se deg...
...føler jeg at livet står stille.
Vi er venner. La oss forbli venner.
Hvorfor gjøre ting som smerter deg?
Er det ikke så enkelt?
Å, du?
Kom inn.
Beklager at jeg forstyrrer.
Jeg kommer en annen gang.
Nei, det går bra. Kom inn, er du snill.
Denne døra er så unik.
Min mann Madhav er arkitekt.
Han liker sånne annerledes, antikke ting.
Kom inn.
Sett deg.
Jeg kom faktisk for å be om unnskyldning for Divyas oppførsel.
Nei, det er ikke din feil.
Jeg syns faktisk synd på Divya.
Hun har alt,
men hun må likevel lide på grunn av lidelsen sin.
Divya overfalt deg i retten...
...og likevel har du empati for henne. Jeg er overrasket.
Jeg vet ikke med dere menn, men for mange kvinner er ekteskapsbrudd...
...ikke til å holde ut.
Jeg trodde virkelig hun ikke kunne tape med deg til stede.
Det kunne skjedd.
Men det gjorde det ikke.
Divya sa at jeg svek henne.
Og kanskje jeg gjorde det.
Dømmekraften trådte inn, og i stedet for å kjempe for henne,
-kjempet jeg for dattera deres. -Jeg er takknemlig for det.
Har du veldig vondt i nakken?
Skal jeg massere den?
Jeg er veldig flink.
Jeg er vant til det.
Ok.
Jeg har sett deg siden saken startet. Så mye har skjedd i livet ditt.
Du måtte i fengsel.
Det må ha påvirket omdømmet ditt.
Kampen i retten...
Og likevel er du så avbalansert.
Hvordan gjør du det?
Jeg har et veldig enkelt mantra.
-Slipp taket. -Det er ikke så enkelt som du sier.
Ting som gjør oss vondt, påvirker livene våre i årevis.
Ja, men om vi lar dem.
Det er åpenbart at vi alle er ofre for ting som har skjedd i fortida vår.
Som vann fortsetter å flyte, gjør hendelsene det også.
De flyter i livene våre som vann under ei bro og forsvinner.
Noe som var der for litt siden, er ikke der nå.
Og det som er borte, kan jeg ikke gjøre noe med nå.
Ok.
Hva er dette?
Et maleri.
Hva betyr det?
Noen kvinner sitter og venter på noen,
og livene deres virker deprimerende.
Jaså? Hvor står det?
Ingen steder.
Men det er betydningen du diktet opp.
-Jeg kan gi det en annen betydning. -Men hva?
De møttes.
De er alle forskjellige, men ser veldig like ut.
Verken triste eller glade.
Så?
Det jeg mener, er...
...at vi gjør noe ut av alt.
Vi blander betydning og fakta. Det skaper problemer.
Som?
Hva er fakta her?
Dette er et maleri, og fem kvinner sitter i det.
Riktig. Tenk. Hvilken betydning gir du det basert på fortida di?
-Det skulle ikke ha skjedd. -Men det skjedde.
Jeg stjal en bok som barn. Er jeg derfor en tyv?
Jeg tilbrakte tre netter i fengsel.
-Er jeg derfor kriminell? -Nei, det ville faktisk vært dumt.
Så hva bør vi gjøre?
Flytt deg denne veien. Snu deg.
La meg hjelpe deg.
Men...
Snu deg sånn.
-Ok. -Ja.
Fortell. Er det bedre?
Ja.
Anerkjenn og tilgi.
Tilgi deg selv.
Hvem som enn gjorde deg noe, tilgi ham.
Tilgi Gud.
Tilgi foreldrene dine.
Tilgi søsken og alle sammen.
For om vi ikke tilgir...
...ender vi opp med å lide...
...og ikke de.
Har du det bedre?
Ja!
La oss leke en lek.
Lek?
Fortell meg noe fra fortida di, så sier jeg:
"Hva så?"
Så forteller jeg deg noe fra min fortid, og du sier:
-"Hva så?" -Ok.
Min far slo meg ofte.
Hva så?
Min forkastet meg fullstendig.
Hva så?
Jeg strøk i sjette klasse.
Hva så?
Jeg ble behandlet som en kasteløs hele livet.
Hva så?
Kona mi sier at jeg slo henne.
Hva så?
Hele livet har folk ydmyket meg og kalt meg "svarting".
Hva så?
-Jeg ble banket opp og måtte på sykehus. -Hva så?
-Jeg ble voldtatt... -Hva så?
Hva så?
Det som skjedde, skjedde.
Jeg vil leve nå! I nåtida!
Ingen fortid, ingen fremtid. Bare nåtid.
Jeg har aldri tenkt på det sånn.
Jeg endret bare synspunkt.
Er du alltid så anspent?
Hviler du ikke nok?
Jeg er arbeidsnarkoman. Selv 24 timer er ikke nok for meg.
Det tror jeg på.
Legg deg ned.
Sånn, på magen din.
-Jeg skal hjelpe deg. -Nei da.
-Jeg føler meg mye bedre. -Vær så snill.
Jeg bør nok dra nå.
Unnskyld meg, Bhau.
Madhav.
Ja, Sunanda.
-Når kommer du tilbake? -Du sendte meg vekk.
Hvorfor sier du det?
Kom hjem. Jeg savner deg veldig.
Samme her. Hvorfor? Hva skjedde?
Vil du at jeg signerer skilsmissepapirene?
Hvorfor sier du det?
Du sa vi burde skilles.
Å, Gud! Bare kom tilbake.
Og ikke vær sen. Vi skal spise middag sammen.
Jeg kommer straks.
Renukabai.
Ta dette.
Takk.
Mal opp krydder til fylt aubergine.
Jeg skal lage middag.
Ok, madam.
En liten okse.
Hva skjer?
Jeg lager yndlingsretten din.
Skal du mate lammet før du slakter det?
Gå og vask deg. Jeg serverer middag.
Ok.
Han glemte kofferten.
Du ser annerledes ut i dag.
Hva skjedde? Noe spesielt?
Ser ut som du vant den høyprofilerte Divya Patel-saken.
Nei. Jeg tapte den faktisk.
Du ser så fin ut. Rødmende.
Jeg kan ikke slutte å se på deg!
Så fortsett å se.
Skal jeg?
Flørter du?
-Fortell hva som skjedde. -Et mirakel hendte meg.
Da jeg fulgte legens råd, ble historien jeg leste så kjedelig.
Det overrasket meg at jeg hadde holdt fast på fortida i så mange år.
Jeg befridde meg fra det.
Virkelig fri.
Hvordan?
Jeg innså at jeg bør leve i nåtida, i dette øyeblikket.
Sløser jeg bort disse øyeblikkene, forsvinner de også.
Det som skjedde, skjedde. Hva så?
Skal jeg gråte hele livet?
Bra.
Du innså det.
-Men hvordan skjedde dette? -Jeg har et mantra.
Slipp taket.
-Ok. -Slipp taket.
Slipp taket.
Jeg møtte en mann. Han fikk meg til å forstå det.
Vet du hva som skjedde så?
Jeg tilbrakte en hel natt med ham.
Vi gjorde alt en mann og en kvinne kan gjøre sammen.
Og vet du hva? Jeg følte ingenting.
Ingen smerte, ingen lidelse, ingen skade.
Ingenting.
Legens terapi funket virkelig.
Du pleide å si...
...at kjærlighet og sex er to forskjellige ting.
Ja.
Jeg er enig nå.
I går kveld var det bare en kvinne, en mann og hormoner.
Ikke noe voldtektsoffer.
Ingen voldtektsoverlevende.
Og vet du hva? Det var ikke engang Sunanda.
-Skal jeg spørre deg om noe? -Om ham?
Nei.
Han var bare en bekjent.
Jeg vet ikke hvordan det hele skjedde.
Idet fortida mi ble visket ut, ble min døde kropp levende igjen.
Det var på tide å konfrontere problemene mine.
Det måtte mot til.
Men jeg vant denne saken.
Du har vel ett spørsmål til?
Om jeg har følelser for ham?
Dine følelser er dine.
Livet ditt også.
Så du må ta en avgjørelse nå.
Og dine følelser?
Ærlig talt...
...er jeg skikkelig forvirret.
Hvorfor forvirret?
Jeg forstår det.
Det er sjokkerende for enhver ektemann. Men du har rettigheter overfor meg.
Du kan blir sint og rope. Si hva som helst.
Nei, det dreier seg ikke om det. Jeg elsker deg...
...og det fortsetter jeg med. Men din kjærlighet...
Tviler du på den?
Ikke akkurat.
Men forhold er veldig intrikate, vet du.
Det tar bare et øyeblikk å ødelegge dem. Balansen endrer seg.
Nye ligninger skapes.
Derfor...
Det er sant.
Det som skjedde, skjedde.
Skal vi prøve å leve med den nye ligningen?
Hvorfor tror du jeg står fremfor deg?
Vet du hva?
Jeg har aldri hatt middelklassens moralitet.
Jeg har heller aldri tvilt på din kjærlighet.
Virkelig.
Jeg sverger.
Så fortell meg...
...hvordan du kunne være borte fra meg så lenge.
Jeg savnet deg veldig.
Savnet du meg ikke?
Vet du hvor mye jeg savnet deg?
Men jeg var redd for staheten din.
Jeg vet du gjør som du vil, samme hva.
Jeg ville ikke taklet en skilsmisse.
Ikke jeg heller.
Du får ikke være borte fra meg i et øyeblikk heretter.
Jeg skal ta deg med til Spania.
Når sa jeg nei?
-Seriøst? Så flott. -Ja.
Noen voldtas hvert 20. minutt i landet med 1,3 milliarder mennesker -NCRB
35 prosent av kvinner har opplevd fysisk eller seksuell vold -FN
Denne filmen er viet til alle overlevende av seksuelt misbruk.
Tekst: Kristján J. K. Steinarsson