A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Forduljon balra!
- Nézze... - Jobbra!
Hallgasson!
Nézzen előre!
Castello! Letették az óvadékot.
Mi a fasz van, Ernie? Egész éjjel itt voltam.
Telefonálnom kellett párat,
és személyesen átadnom 200 dollárt a rendőrfőnöknek.
Színész vagyok, Ernie. Komoly színész. Nem lehet priuszom!
Dehogynem. Hallottál már Frank Sinatráról?
Engem is jó néhányszor behoztak.
A hekusok is csak a műsor szereplői.
Ugyanaz a képmutatás, amire ez a város épült.
A filmek mindig az üdvös amerikai erényeket hirdetik, ugye?
De akik a filmeket csinálják... a velejükig rohadtak.
Mit mondok az asszonynak?
Hé, Jack! Avis megint jön tankolni.
- Most? - Ma délután.
Avis sose volt gyors numera. Ez tetszik benne.
Régimódi és romantikus,
szereti, ha elviszik vacsorázni, még ha ő fizeti is.
Ma árverezik Bugsy Siegel hagyatékát.
Talán azt a házat is, ahol lelőtték. Az nem lenne rossz.
Kell egy öltöny.
Nem maradhatok ki egész éjjel.
A nejem meg fog ölni! És próbafelvételre kell mennem, muszáj...
Ernie! Bassza meg!
Vera.
Stanley!
Helló!
Köszönjük szépen. Ad valaki 17-ötöt?
Tizenhét-öt?
- Tizenhét-öt ettől a... - Mondd, hogy szép vagyok ma, Jack!
Az vagy.
Mindig gyönyörű vagy.
Körülleng a gazdagság illata.
Talán később elviszel táncolni.
Igen, talán.
Eladva 17 500 dollárért! Köszönjük, uram.
Következik a 102. tétel,
egy levesestál, 925-ös ezüstből, Mr. Siegel gyűjteményéből.
A tétel kezdőlicitje 500 dollár. Ki ad érte 500-at?
Kétezer!
Kétezer dollár a hölgynél!
Köszönjük! 2000 dollár. Ad valaki 2100-at?
Ez a tál az enyém.
Bugsy kölcsönkérte, de nem adta vissza.
Ami a táncot illeti,
reggel próbafelvételem lesz, nem maradhatok ki egész éjjel.
Az egyik szereposztó asszisztens sokat reszkíroz értem.
Az első próbafelvételem.
Hol?
Az Ace Studiosban.
Az Ace Studios az a férjem.
Párizsban van, Gene Tierney-t csábítja vissza Hollywoodba.
Reggel ér haza.
Tehát...
ma éjjel te gondoskodsz anyáról.
Holnap ő gondoskodik rólad.
Kétezer-négy.
Háromezer hátul a hölgynél!
Háromezer először!
Háromezer másodszor!
Elkelt 3000 dollárért a szerencsés hölgynek a lila ruhában!
Gratulálok!
Igen!
Ki az?
Raymond Ainsley.
Azt hittem, kedden jön.
Kedd van, Miss Wong.
Jöjjek vissza máskor?
Elnézést, hogy így fogadom.
Kér egy whiskyt?
Kösz, nem.
No és, Mr. Ainsley,
mi szél hozta a nagy szellemhez?
Nos, elküldtem önnek egy forgatókönyvemet pár hete.
- Netán volt rá... - Igen.
Sanghaj angyala, egészen jó volt.
Ez... ez csodálatos!
Be kell vallanom, Miss Wong, sok-sok éve a csodálója vagyok.
Szörnyű, ami Az édes anyaföld-nél történt.
- Szolgált a háborúban? - A haditengerészetnél.
De filmkészítést tanulok, mióta hazajöttem.
Nem volt ínyemre, ahogy az ázsiaiakkal
bántak a háború alatt az országban.
Ellenük hangolták a közvéleményt, és mivel magam is félig ázsiai vagyok,
elítélem,
de filmeket szeretnék csinálni, hogy más képet fessek rólunk.
Ázsiai? Maga?
Félig filippínó, igen.
Ázsiai főszereplő. Félig ázsiai rendező.
Mégis ki nézné meg ezt a filmet?
A jó sztori eladja magát, Miss Wong.
Nahát! Milyen naiv!
Nem kell nekik olyan főszereplő, mint én.
A közönséget csak ez érdekli.
Kell bizonyíték?
Az egész pályafutásom alatt...
szexuálisan túlfűtött, ópiumfüggő kurtizánokat,
veszélyesen egzotikus távol-keleti csábítókat játszottam.
Ezt akarták látni egy olyan szereplőtől, aki úgy néz ki, mint én.
Van egy jó forgatókönyve, és valószínűleg egész tehetséges,
de jobb lenne, ha feltenné magának a millió dolláros kérdést...
Ki fogja megcsinálni valaha ezt a filmet?
Az Ace Pictures.
Elküldtem a forgatókönyvet Dick Samuelsnek, és behívatott.
Helló, szépségem!
Mit csinálsz?
Csak köszönök a nagy találka előtt.
Mitől félsz? Te vagy az Ace Pictures legújabb szerződtetett ásza.
Ugyan! Heti 25 dollárt fizetnek, hogy színitanodába járjak,
és nem nézik jó szemmel, ha megcsókol egy fehér férfi.
Talán kívülállónak érzed magad,
de ha rád néznek, nem annak látnak.
Kié az udvartartás?
A konkurenciámé.
Jézusom! Mennem kell.
Sok szerencsét!
Mit gondol, miért van itt, Mr. Ainsley?
Mert látta a szalagomat, és olvasta a forgatókönyvemet.
Különben nem volna itt.
Nos, tippeljen, ki lesz a főszereplő!
Anna May Wong.
Nehéz lenne beadni Mr. Ambergnek. Úgy halljuk, kissé iszákos.
Nos, a filmipar tette ezt vele, de elhiheti, még mindig igazi sztár.
Feléleszthetnénk a karrierjét,
hogy megkapja az Oscart, ami Az édes anyaföld-ért járt neki.
Ismerős a történet?
Ismerős?
Kölyök, ott voltam.
Irving Thalberg csinálta azt a filmet. Én voltam a jobbkeze.
Nem kell ázsiaivá sminkelnie.
Eleve ázsiai vagyok.
Tökéletes volt a próbajátéka.
Anna May volt az egyetlen ázsiai filmsztár a városban,
és végre jött egy szerep, amiben ragyoghatott.
Ez volt a nagy lehetőség.
Készen állok, Mr. Franklin!
Megragadta.
Kenterbe verte a többi lányt.
Az édes anyaföld, Anna May Wong, próbafelvétel.
Tehát,
újszülött gyermekének a holttestét tartja a karjában,
és meghallja a férfiakat a másik szobában...
és belép...
és tessék!
„Tizenkét pénz az egész földemért? Én a százszorosát fizettem.
Rablók! Rablók! Tudják jól, hogy muszáj eladnom.”
Nem.
A földet nem.
A földet nem adjuk el.
Megtartjuk.
Délre megyünk...
és ha visszatérünk,
a föld akkor is meglesz.
„Idehoztam ezeket az embereket.
El kell adnia.”
Ez a maga földje?
Maga vette apránként?
A föld az életünk,
és jobb délre menni vagy meghalni odafelé, mint a semmiért odaadni magának.
És elmennek.
A férje, Wong odamegy magához.
„Hogy mennél bárhova egy gyerekkel?”
A gyermek halott.
„Halott?
De hallottam, hogy sír!”
A gyermek halott.
Nekem kellett közölnöm vele, hogy Luise-nak adjuk a szerepet.
És az Oscar-díjat kapja...
Luise Rainer Az édes anyaföld-ért!
Ez Luise Rainer második Oscarja két év alatt. Ő az első színésznő,
aki ilyen teljesítményt ért el.
Hűha! Micsoda este Miss Rainernek! Kiugrik a bőréből!
Hálásan köszönöm!
Ezt Oscart a néhai Irving Thalbergnek ajánlom, akinek elkötelezett munkája...
Életem legszomorúbb története.
Mi olyan szomorú benne?
Kasszasiker lett. Thalbergnek igaza volt.
Kínai vagy színes bőrű főszereplővel nem lehet eladni egy filmet.
- Sok mozi nem vetíti. - De ön szerint megérdemelte volna.
Igen, de az a rideg valóság, ha megkapja,
a film megbukik.
Honnan tudja?
Tessék?
Sosem csinálta meg a filmet, így...
honnan tudja, hogy megbukik?
Meg kell mondanom, Mr. Samuels,
néha azt hiszem, ebben a városban nem értik, mekkora a hatalmuk.
A filmek nemcsak azt mutatják, milyen a világ,
hanem azt is, milyen lehetne,
és ha megváltoztatjuk a filmeket,
ha kockáztatunk, és másmilyen történeteket mesélünk el,
megváltoztathatjuk a világot.
Íme, néhány forgatókönyv, amely nagyon érdekel engem... Mr. Amberget.
Olvassa el őket!
Ha talál egy jót, jöjjön vissza, és beszéljünk!
Rendben.
Mindet?
Mindet.
CSENDET KÉRÜNK FELVÉTEL KÖZBEN!
Jack Castello próbafelvétel. Csapó egy!
Ha nem bánja, Mr. Alexander, inkább egyedül maradnék.
Miért? Hogy idekint üljön és sajnálhassa magát?
Inkább örülhetne, hogy a húga hozzáment,
és megszabadította tőle.
Clay csak színlelte, hogy szeret.
Nem maradt semmi.
Jaj, ne nyafogjon, még belefullad!
A húgát kéne sajnálni, de így most csodálatos ürügyet talál arra,
hogy önsajnálatba süllyedjen.
MacIvor okosabb volt, mint gondoltam.
Nem hibáztatom.
- Vigyen a házba! - Naná, hogy beviszem!
Maradjon csak háton fekve, amíg világ a világ!
Nos, ez volt a legrosszabb próbafelvétel, amit életemben láttam.
Végig kiabált vele. Szegény lány megrémült.
Nyers,
de fantasztikusan mutat a vásznon.
A kamera imádja.
A kamera tán még jobban imádná, ha felé fordulna.
Nem tudom, Dick. Van egy megérzésem.
A fiú jóképű. Fiatal.
Megvan benne az a bizonyos valami.
Sztáralkat. Nevezd, ahogy akarod.
Nem mindig veszem észre, és te sem.
De most mondom, benne látom.
Csak egy kölyök, aki akkor is csapnivaló színész lenne, ha az élete múlna rajta.
Ó, Richard! Hadd emlékeztesselek a régi szép MGM-es időkre!
- Na, kezdi! - William Powell.
- Azt mondtad, tehetségtelen. - Fenntartom.
Jaj, Dick! Mit mondjak még?
Én találtam Lana Turnert.
Én találtam Judy Garlandot.
Én pedig Vivien Leigh-t. Én nyertem.
Mit mondjak?
Van egy megérzésem a kölyökről.
Ezt muszáj megadnod nekem.
Jól van, legyen.
Tudom, ha vesztettem.
Cáfolj rám!
Mutasd meg, hogy sztár. A személyes protezsáltadnak tekintem.
Leszerződtetjük, megnézzük, hogy muzsikál.
Köszönöm, Richard drágám!
Jack Castello.
Ellen Kincaid vagyok.
Ms. Kincaid, bocsánat! Tudom, nem kéne itt lennem.
Csak körül akartam nézni, ezért szereztem egy kávét.
Láttuk a próbafelvételét, pocsék volt.
De tetszik nekem, és némi tanulással lehet magából valami.
Tehát az Ace szeretné leszerződtetni, heti 25 dolláros bérért.
Most ugrat? Köszönöm!
Örök hálám! Nem fogok csalódást okozni.
Azt nem tudhatja, Mr. Castello. Majd idővel kiderül.
Kötelességgel tartozom, Mr. Wainwright, Istennek és a hazának.
Nem „köteleség”.
Kötelesség. Két „s”.
És nem „tartozok”, hanem „tartozom”.
Kötelességgel tartozom, Mr. Wainwright.
Kötelességem tartozom, Mr. Wainwright, Istennek és a hazának.
Nem „aazának”.
„A hazának”.
Kötelességgel tartozom...
Istennek és a hazának.
Claire, honnan származik a Mid-Atlantic akcentus?
Az Atlanti-óceán közepéről.
És ki él az Atlanti-óceán közepén?
- Senki. - Jól van, Carmille.
A Mid-Atlantic mesterséges dialektus.
Valójában senki sem beszél így magától,
de az átvett brit hanglejtés némi kifinomultságot kölcsönöz
a máskülönben lapos és fülhasogató amerikai akcentusnak.
Hölgyeim, nagyon jól tennék, ha mindig ebben a dialektusban beszélnének.
Egyetértesz, Camille?
Hogyne értenék, Ms. Kincaid?
Camille, volnál szíves velem jönni?
Máris jövök.
Beleveszik egy filmbe. Tudtam.
Ez a lány egy filmsztár.
Ő a legszebb köztünk. Én megmondtam.
Nem ő a legszebb, Betsy. Távolról sem.
A kardozós filmről van szó a 12-es stúdióban?
Nem, abba nem volnál jó.
Ma Jeanne Crandall partnere leszel.
Nem számít, mit mondott maguknak a férjem.
Csak az, amit nekem mondott.
Én fogom örökölni az összes vagyonát,
és átveszem az irányítást minden üzleti érdekeltsége felett.
Kávét, Ms. Delilah?
Igen.
A szobámba kérem.
Állj!
Vegyünk egy B-t!
Szeretnék még egyet.
Menne hangyányit humorosabban a szöveg?
Talán vicc?
Csak... képzelje el, mit tenne Hattie McDaniel.
Jó.
Kezdjük elölről! Mindenki foglalja el a helyét!
Mr. Cooper özvegye, 63. jelenet, pótfelvétel!
Jeanne, az utolsó mondattól folytassa!
Igenis.
Felvétel!
Nem számít, mit mondott maguknak a férjem.
Csak az, amit nekem mondott.
Én fogom örökölni az összes vagyonát,
és átveszem az irányítást minden üzleti érdekeltsége felett.
Kávét, Ms. Delilah?
Igen.
A szobámba kérem.
Ennyi! Filmellenőrzés!
- Továbblépünk! - Következik a kilencedik jelenet!
Nagyon jó volt, drágám.
Szépen korrigáltál.
Raymond?
Itt vagyok bent!
Milyen volt?
Nem nagy szerep. Egy cseléd.
Valójában megalázó volt, de Jeanne Crandall megdicsért.
Így hivatalosan is fél lábbal bent vagyok.
Milyen volt a megbeszélés?
Rám sóztak 25 forgatókönyvet, de csak egy valamirevaló.
A címe Peg. Peg Entwistle-ről szól,
a lányról, aki leugrott a Hollywood-feliratról.
És mi volt Anna May Wonggal?
Hát, ha a Peg-et sikerre tudom vinni,
talán megcsinálhatom utána a Sanghaj angyalát.
Tudod, hogy megy ez. A sikerességhez...
- A sikeren át vezet az út. - Így van.
- Hát te mit csinálsz? - Készülök, mert ünnepelünk.
Ha tudni akarod.
Nagy nap volt ez.
Nagyszabású mozgófilmet rendezel,
és pedig megkaptam az első szerepemet.
Meg ám!
Jól van.
Rendben.
Annyira...
izgató vagy.
Ezt bízd csak rám.
Atyaég!
Na jó. Gyere ide!
Nem hiszem, hogy tudnálak jobban szeretni, mint most.
Szervusz, drágám!
Sajnálom, hogy ilyen sokáig tartott.
Hajnalig forgattunk.
És te...
tudtál aludni?
Mi... mit csinálsz?
A terhességtől teljesen fel vagyok ajzva.
Figyelj, babám...
Nagyon fáradt vagyok, hosszú éjszaka volt.
Érzem a szagát! A héten kétszer kimaradtál egész éjjel!
Gazdag a nő? Mert Amaronétól bűzlesz, Jack! Takarodj!
- Nyugodj... - Takarodj!
Csillapodj, semmi... jól vagy?
Mi a baj?
Édesem?
Drágám, mi a baj?
Mi az ördög folyik itt?
- Elveszítem a babákat! - Csak lazítson, asszonyom!
Váróterem a folyosó végén.
- Mr. Castello? - Igen.
- Hogy van? Jól vannak a babák? - Jól.
Egyelőre.
Mr. Castello,
háromgyerekes apaként kérdem öntől:
szeretné, hogy az ikrei élve szülessenek meg?
Miféle kérdés ez? Hát persze.
Akkor a terhesség hátralévő részében gondoskodnia kell a felesége nyugalmáról.
Értem.
Ha félrelép, hagyja abba!
Tartsa a gatyájában!
A nők mindig rájönnek.
Mert momentán iszákos.
- Igen. - Ez a nagy gyengesége.
Szóval Hollywood teljesen tönkretette, megtörte a lelkét.
A jelenet a szereposztó igazgató irodájában játszódik, ugye?
A nyitókép után
kinyitunk nagytotálra...
és feltűnik Peg, aki összetörten ül, és próbál erőt venni magán.
Mert ez a kiindulópont. Az ivás. Iszik.
Már nem az a nő, aki akkor volt, amikor megismertük.
Mit mondhatnék? Megvettem.
Kérdezhetek valamit?
Igen.
Hogy lehet, hogy egy fekete férfi filmet ír
egy tragikus sorsú fehér lányról?
Amikor Peg Entwistle-re gondolok, magamat látom.
Átérzem a dühét.
Épp olyan tehetséges, mint bármelyik lány, de sosem értékelik.
Nem fogadják el.
Az idő elrepült, ő meg nézte, ahogy az egész élete,
minden, amire valaha vágyott, lassan szertefoszlik.
Ez tragédia.
A történetének megírásával azt mondom:
„Peg, végre kapsz egy lehetőséget, hogy betörj a filmiparba.
Velem együtt.”
Mondok én valamit, Archie.
Én megváltoztatom az itteni rendszert.
Teszek róla, hogy a magunkfajták ne kívülállóként nézzenek befelé.
Hogyhogy „magunkfajták”?
A nem fehérek.
- Nem vagy fehér? - Nem. Ázsiai.
Ne!
Félig.
- Ugratsz. - Nem.
Egész életemben úgy éreztem, hogy nagyon élethű jelmezben élek.
Igen.
De nem látszik rajtad.
Nem olyan, mint feketének lenni.
- Úgy beszélsz, mint a kedvesem. - Ácsi!
Fekete a kedvesed?
Nehéz lehet.
- Mutatkoztok együtt? - Egyes helyeken nem bánják.
Változik a világ.
Meglehet.
De nem túl gyorsan.
Na és... Dick Samuels.
Szerinted tudja?
Mit?
Hogy fekete vagyok.
- Még nem tudja? - Még senki sem látott.
Postán küldtem a forgatókönyvet,
felhívott telefonon, és azt mondtam neki:
„Ejha, Mr. Samuels! Kiugrom a bőrömből, hogy tetszik az írásom!”
- Kötve hiszem! - De, azt mondtam: „Ejha, Mr. Samuels!”
Hát…
nem szívesen mondom, pajtás,
de biztos, hogy nemsokára megtudja.
Igen.
Akárhogy is beszélsz, tudni fogja.
Örülök, hogy veled dolgozhatok, Raymond.
Szerintem egyet akarunk.
Az a tervem, hogy fogom Hollywood történetét és újraírom,
így hamarosan talán nem egy félig ázsiai rendező leszel,
aki úgy érzi, el kell titkolnia,
hanem csak egy rendező.
Én meg nem egy fekete író leszek, aki egy fehér hölgyről ír,
hanem csak egy író.
Jó lenne, ugye?
Peg-re.
Nocsak!
Repetát kérsz?
Folyton rád gondolok.
- Ez jó volt. - Igen.
Örülök, hogy élvezted.
- Én is. - Igen.
Igen.
Kérdezhetek valamit?
Miért nem kérted még el a pénzt?
Ernie-nek kell fizetni.
Jó. Miért nem kérte el Ernie a pénzt?
Mert még nem szóltam neki.
És miért nem?
Szeretsz velem lenni, ugye?
Igen, azt hiszem.
Akkor mid vagyok?
A fiúd?
Az vagy, akivel kétszer elmentem ingyen.
A fiúm?
Lehet a magunkfajtának egyáltalán fiúja?
- Nem tudom. Remélem. - Tényleg?
Még nem láttam.
A fiúját az ember elviszi szórakozni,
és büszkén mutatkozik vele.
Nekünk ezt nem lehet.
Egy Molly-házban talán, biztosan,
pár meleg fiú cseveg-hetyeg a pultnál. Hí!
De fiúi egymásnak?
Nem mondanám.
A fiúm.
Nem ez van megírva.
- De nem lenne jó? - Az lenne?
Mi olyan jó benne?
Nem tudom. Megöregedni valakivel.
Nem csak hogy veled legyen, ha nem sikerül befutni,
hanem akkor is, ha sikerül.
Ez a hely nagyon magányos tud lenni.
Tudom. Egy egész filmet írtam róla.
Erről szól a Peg.
És arról, hogy ha sok ember vesz körül, akkor valahogy még rosszabb a magány.
Erről beszélek.
Nem lenne jó, ha volna valaki, akire számíthatsz, bármi történjék?
Akivel nosztalgiázhatsz?
Talán.
De előbb inkább be kellene futnunk.
Nos, ebben az esetben... mi az? Sietsz valahova?
Rajtad nem sok pénzt keresek.
Várj egy kicsit!
Holnap meghallgatásom lesz.
Csak egy mondat, de még nem éreztem rá.
Elpróbálnád velem?
Csak...
Tehát Andrea McCloud, ő Barbara Stanwyck,
bemenne a klubba, de én vagyok a kidobó,
és Joe azt mondta, ne engedjem be.
Jó. Lássuk!
Joe-hoz jöttem. Andrea McCloud vagyok.
Hiába, hölgyem. Mr. Cotton nem fogad vendégeket!
Jól van.
Esetleg egy kicsit lezserebben, tudod?
- Lezserebben. - Igen.
Nem vagy mérges.
Ez a munkád, hogy kidobod az embereket.
Szóval próbáld meg nyugodtabban, mondjuk:
„Húzd el a csíkot, aranyoskám!
Ismerem Mr. Cottont, és nem szíveli a magadfajtákat.”
Ez jobb! Így kellene csinálnom.
Nem, ez a kontextus.
Ezt gondolod, de nem mondod ki.
Érted? Gondold ezt és lazíts!
Joe-hoz jöttem. Andrea McCloud vagyok.
Hiába, hölgyem. Mr. Cotton nem fogad vendégeket.
Jó volt.
- Jó bizony! - Igen.
Ez sokkal jobb volt.
- Mehet még egyszer? - Megint?
- Csak egyet! - Jó. Legyen.
- Jó. - Még egyet!
Jó. Nyugodt vagy?
- Igen. - Oké.
Joe-hoz jöttem. Andrea McCloud vagyok.
Hiába. Mr. Cotton nem fogad vendégeket.
Ragyogó!
- Igen? - Megint.
Megint.
Joe-hoz jöttem. Andrea McCloud vagyok.
Hiába. Mr. Cotton nem fogad vendégeket.
Mrs. Ryman? Elnézést a zavarásért.
Camille Washington vagyok, leszerződtettek.
Úgy tudom, Alfred Zeisler egy új bűnügyi drámához keres szereplőket,
és van benne egy fiatal nő szerep.
Arra gondoltam, talán jelentkezhetnék.
Nem.
Az fehér szerep, drágám.
A zene még mindig szól.
Kránolás, fentről lenézünk,
és ahogy elviszik a holttestet, ráközelítünk.
Rongybabaként hever a porban a hegyoldalon,
aztán felsvenkelünk a Hollywood feliratra,
alattunk elterül a város, ameddig a szem lát.
A zene felível...
és vége.
Milyen érzés?
Micsoda?
Zöld utat kapott az első filmed, Raymond.
Gratulálok!
Ó, Mr. Samuels! Nem fogja megbánni, uram.
Ezt nem tudhatod, és én sem,
de aki mer, az nyer!
Kérdezhetek...
Mondjuk, a Peg siker lesz,
ön szerint a Sanghaj angyala lehetne a következő filmem?
Na, Raymond! Most változtattam meg az életed.
Ne rontsd el!
Egészségedre, kölyök!
Jack Castello?
Claire Wood.
Egy kismadár azt csiripelte, kaptál egy ajánlatot.
Igen, honnan... Még én magam sem hiszem el.
Nem sikerült a próba. Órákat kell vennem, meg minden.
Hát, ez itt Hollywood, Jack Castello.
Ha akarsz valamit, ki kell nyilvánítanod,
és az öledbe esik.
Ne mondd, hogy „órákat kell vennem.”
Azt mondd: „Igen, Claire Wood,
sztár leszek.”
Sztár leszek, Claire Wood.
Ez már jobb.
Tudod,
zöld utat kap egy film Peg Entwistle-ről.
Az őrült, aki leugrott a Hollywood feliratról.
Tökéletes vagyok rá, és be fogok menni próbajátékra.
Kell valaki az udvarló szerepére. Csak szólok.
Igen, uram.
Mr. Fitzgerald?
Roy Fitzgerald, ő Henry Willson.
Ne ülj le!
Honnan jöttél, Roy?
Winnetkából. Kisváros Illinois-ban.
Van színészi gyakorlatod?
Nincs.
Mondjak valamit?
Régóta vagyok már ügynök, de te vagy az első, aki beismerte.
Most ülj le!
Ma rád mosolyog a szerencse, Roy Fitzgerald. Úgy döntöttem,
képvisellek.
Hogy lehet ez? Nem is látott semmiben.
Még szép. Most mondtad, hogy nem játszottál semmiben.
Múlt héten Anne Rogersnél próbáltál.
A Barbara Stanwyck-filmbe az MGM-nél.
Hát, nem tudtam, hogy ilyen jól ment.
Nem. Azt mondta, szörnyű volt.
Tudod, nekem mihez van tehetségem?
Fél perc alatt megmondom valakiről, megvan-e benne, hogy sztár legyen,
és benned...
hiszed vagy sem, megvan.
Még sokra viheted.
Nagydarab srác vagy, de érzékeny, a férfiak nem találnak fenyegetőnek.
A nők és a melegfiúk meg arról fantáziálnak, hogy meghágod őket.
Egészséges vagy, nem izzadsz. Nincs pattanásod.
Tejszagod van...
és titkok gyötörnek a felszín alatt.
Ez jó.
A többin dolgoznunk kell.
Megemberesedsz, de nem hot dogot fogsz enni egész nap.
Izomépítésről beszélek. Charles Atlas-féle dolgokról.
Minden nap napoznod kell. És ne rágd a körmöd!
Drámaórára fogsz járni, kijavítjuk a testtartásodat,
aztán a hangodat.
Túl magas.
Szóval, ha legközelebb megfázol, menj fel a hegyekbe,
és üvölts, ahogy a torkodon kifér.
Attól begyulladnak a hangszálak,
de ha meggyógyulnak, szép, mély, baritonod lesz.
Talán... le kéne írnom mindezt.
Na és ott a neved.
A Roy Fitzgerald nem lesz jó.
De mondjuk...
A Rock.
Rock Hudson.
- Rock Hudson? - Igen.
A Rock Hudson filmsztárosan hangzik.
Kemény, mint Gibraltár sziklája.
Nem tetszik, amit mondok? Akkor húzz a picsába az irodámból!
A vidéki bugrisok nem csak úgy beesnek a hollywoodi filmekbe.
Kell valaki, aki kitanítja őket,
és egyéni karaktert ad nekik,
ami éppúgy meg van írva, mint a szerepek, amiket játszol.
Nemcsak az ügynököd leszek.
Hanem a keresztapád is.
Megmondom, mit csinálj.
Te végrehajtod. Tíz százalékért.
Ha ez elfogadhatónak tűnik,
itt írhatod alá a szerződést.
Igen, jól hangzik.
Igen, gondoltam, de előtte még...
van egy dolog, amit tisztáznunk kell.
Le akarlak szopni.
Parancsol?
Ez a „vesszőparipám”.
Muszáj.
Nézze, Mr. Willson...
Jaj, ne játszd itt nekem a sértődött mimózát, tündérem!
Te is buzgó vagy, mint én.
Tudtam, ahogy belibbentél az ajtón.
Még nem tudod eltitkolni, de megtanítalak rá.
Mire végzek veled, nem leszel homoszexuális.
És cserébe,
letolod a gatyádat,
és hagyod, hogy addig szopjalak, míg kétfelé nem áll a füled, vili?
Nem fogok könyörögni.
Mr. Ainsley, kerüljön beljebb!
Beszéltem az ügynökömmel.
Azt hiszi, képzelődöm, mert a stúdióban
senki sem tud semmit a Sanghaj angyalá-ról.
Nem csinálják meg a filmet.
Először egy másik filmet kell rendeznem, de ha siker lesz...
Nem csinálják meg.
Egyelőre. Még nem, de...
nem hagyom annyiban.
Nem.
Én mondom.
Nem csinálják meg a filmet.
Soha.
Ez a város sose fogja megadni ezt egy magamfajtának.
Aki nem látszik fehérnek.
De én változtatok ezen.
Sok sikert a filmjéhez!
Gondoltad volna
a legvadabb álmaidban, hogy saját parkolóhelyed lesz a stúdióban?
Nem tudom, mit mond el ez rólam, de ami azt illeti, igen.
Archie?
- Hát te mit keresel itt? - Jack!
Megcsinálják a filmemet!
Na ne lódíts, ez hihetetlen!
Igen, ő Raymond Ainsley. A rendező.
Ő Jack Castello.
Mr. Ainsley, nagyon örvendek!
- Épp most szerződtettek le. - Hazug disznó.
Nem vicc, én magam is alig hiszem el.
- Szóval, mi ez a film? - A címe Peg.
Peg?
Peg!
Nem biztos, hogy jó ötlet, de elkísérhetlek benneteket ebédelni?
Úgy hallom, van benne egy udvarló.
Azt mondják, tökéletes lennék rá.
- Persze. Miért ne? - Jó. Nagyszerű!
- Csak ön után, Mr. Ainsley. - Köszönöm, Mr. Castello.
Archie, de jó, hogy összefutottunk!
Hűha! Így hárman, mi?
Honnan ismeritek egymást?
Együtt dolgozunk a benzinkúton.
Sőt, ő ajánlott be oda.
Ne mondd! Nem hinném, hogy sokáig fogjátok csinálni.
Hát, pedig remek munka.
- Nem, Archie? - Sose volt jobb.
Üdv, Jack Castello! Hadd mutassam be Avis Ambergnek!
Mrs. Amberg férje az Ace Pictures vezetője.
Hogy van, Mrs. Amberg?
Bemutathatom Raymond Ainsley-t? Ő a Peg rendezője.
Igazán örvendek.
Van pár jó szereposztási ötletem, ha kíváncsi rá.
Alig várom. Ő a forgatókönyvírónk, Archie Coleman.
Örvendek, hölgyeim.
Színes bőrű.
Pompás!
Legyen jó, Jack!
Na, fiúk...
állom az ebédet!
A feliratot fordította: Kwaysser Erika