Din episoadele anterioare...
Sara, de ce ne ajuți?
- Îmi place misterul. - Asta e tot?
- Moz, știu cine se ascunde în spate. - Vincent Adler.
A adus iadul în viețile amândurora.
Încerc să mă împac cu gândul că Adler pe care-l știam e responsabil pentru...
- Pentru Kate? Pentru Mozzie? - Da.
Atunci hai să-l prindem. Te-am prins când am aflat ce-ți doreai cel mai mult.
- Știm ce-și dorește cel mai mult. - E o antenă fractală.
Și forma asta corespunde unei frecvențe de urgență.
Adică, dacă noi construim una reală...
Ne va duce la un vas sau la un avion sau ceva ce a dispărut în anii '40.
- Ceva pentru care merită să ucizi doi oameni? - Valorează pentru Adler.
Stai puțin.
Nu e vreun boboc care ar fi avut mai mult de câștigat din căratul probelor?
Căratul probelor e considerată o experiență de teren valoroasă.
- De oricine. - Sigur nu te-ai plâns niciodată
când cărai instrumente ce taie plasma și alezoscopuri.
Când sparg seifuri, simt că am un țel.
Aveam. Aveam un țel.
Acum ai un nou țel... Să cari Rolex-urile astea false la depozitul de probe.
Aproape am ajuns. Ai grijă.
- Ai găsit ceva interesant? - Pe biroul tău? Nu.
În ocean, da. E ceva măreț, băieți.
- O să adun echipa în sala de conferințe. - Pot să vorbesc cu Neal mai întâi?
- Mulțumesc. - Ne vedem sus.
Bine.
- Da. - Arăți bine.
Mulțumesc. Și tu.
Ți-ai făcut ceva la păr?
- Nu. - Îmi place. Are chestia asta...
Da.
Bine, înainte să vină ceilalți,
vreau să spun că, dacă vom continua să lucrăm împreună,
atunci n-ar trebui să ignorăm ce s-a întâmplat seara trecută.
- A fost... - Fierbinte.
- Fierbinte? - Așa credeam, dar...
Nu, știu. Grămezile de cărți, fără aer condiționat...
- Parcă eram iar în facultate. - Neal, n-ai urmat facultatea.
Nu eram înmatriculat, dar am petrecut mult timp... făcând cercetări.
Vorbind de cercetări, uită-te la asta.
Mai multe ceasuri "faux-lex"?
- Da. - Astea sunt frumoase.
Tăinuitorul nostru din Alphabet City încearcă să mute 120 de cutii,
fiecare cu 35 din astea.
- La 600$ bucata, e... - 2,5 milioane de dolari la valoarea străzii.
Ai stat prea aproape de Caffrey.
- Când s-a întâmplat asta? - Nu știu.
Diana, adună echipa de la Harvard. Jones, du cutia la Probe.
Bine, oameni buni.
Astăzi avem ocazia de a-l prinde
pe unul din cei mai faimoși criminali ai "gulerelor albe" din New York ...
Vincent Adler.
După cum știți, Adler a făcut o înșelătorie de tip Ponzi
acum în jur de cinci ani care a rivalizat cu cea a lui Bernie Madoff.
La sfârșit, a dispărut cu un miliard de dolari.
- E și fostul meu șef. - Sara Ellis, de la Sterling Bosch,
a venit cu o nouă pistă.
Adler caută un U-boat scufundat pe coasta New York-ului.
Mai întâi cutii muzicale, acum U-boat.
Acesta e U-boat 869.
A plecat din Germania în 1945.
- De ce e așa valoros? - Nu știm.
Germania a trimis un număr de submarine U-boat spre sfârșitul războiului.
Nu se știe ce aveau la bord. Orice ar fi, o persoană a fost împușcată,
și cel puțin doi oameni au murit din cauza asta.
Adler vrea submarinul acesta, ceea ce-nseamnă că-l putem folosi să-l găsim.
Dacă-l caută pe coasta New York-ului, atunci folosește vase.
Închiriază sonare și submersibile.
Trebuie să fi lăsat urme de documente. Hai să-i dăm de urmă.
Mai e o pistă pe care vreau s-o urmați.
Alex Hunter. E o veche cunoștință a lui Neal.
Dar știați deja asta.
- O cunoaștem pe Alex. - Cum e implicată?
Sunt multe pe care, probabil, le știe despre asta. Găsiți-o.
Deci...Alex?
Bine, probabil e puțin spus "cunoștință".
Neal, nu-mi datorezi nimic. Și eu am avut o viață.
Dar, dacă e ceva între noi, atunci nu mă minți.
- N-aș face-o niciodată. - Ba da.
- Deci Alex? - S-a terminat.
Acum mult timp.
- A fost atât de greu? - Nu.
- Luăm prânzul mâine? - La mine?
Ne vedem la 1:00.
Un U-boat scufundat? Ce poate fi mai bun ca asta?
- Ce crezi că e-n el? - Asta e-ntrebarea, nu?
Plutoniu, ar fi o bănuială.
Știi că aveau bomba cu ani buni înaintea noastră.
Cred că mi-a scăpat capitolul acela din istoria lumii.
Da, desigur. Ar putea conține și clonele lui Hitler.
- Vorbește serios? - Din păcate, da.
- Mozzie, antena? - Stai, trebuie să se-ncălzească.
- O altă posibilitate... - Lasă să rămână o surpriză.
- Clădirea Chrysler. E nou. - Aproape l-am terminat.
- Îl pictezi pentru iubita ta? - Ai 9 ani?
Îmi exersez tehnica. Îmi calmează nervii.
- Înseamnă că pictezi mult. - Am umplut o cameră de depozit.
Nu.
Cât de aproape trebuie să fim ca să meargă chestia asta?
Semnalul S.O.S. de pe U-boat a fost proiectat să fie inactiv,
ceea ce-nseamnă că ar trebui să fim chiar deasupra lui ca să-l detectăm.
Nu mi-ar plăcea să vă car pe tine și chestia aia pe toată coasta de est.
Dacă Alex știe pe cât de mult credem noi că știe despre chestia asta,
ar putea să ne ajute să restrângem căutarea?
Merită încercat. Nu mi-a răspuns până acum, dar o să-ncerc iar.
- Alex? - Bună, Neal.
După atâta timp, mi-ai recunoscut vocea.
- Sunt flatat. - Unde e Alex?
- Doamna nu vrea să fie deranjată. - Știu de U-boat.
Aș fi dezamăgit dacă n-ai ști.
Ține-ți în frâu câinele. Las-o baltă.
- Nu pot face asta. - După tot ce ai pierdut...
Întâi Kate, acum Alex. De ce-ți tot faci asta?
- N-o să mă opresc, Vincent. - Nici eu.
Traducerea și adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
WHITE COLLAR Sezonul 2 Episodul 16 - Nedetectat
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulțumiri www.addic7ed.com
E vreo șansă ca Alex și Adler să lucreze împreună?
Nu, niciodată n-ar lucra cu el.
Momentan nu putem spune sigur care e relația lor.
O găsim pe Alex Hunter, îl găsim Vincent Adler.
- I-am verificat aliasurile prin Interpol. - Verific tăinuitorii locali.
- Neal? - Deja mă ocup de asta.
- Bine, ai aflat ceva de Alex? - S-a mutat des.
Hale zice c-a fost în oraș acum două săptămâni,
încerca să mai amaneteze argint prin Teddy Eames.
Cum de s-a încurcat cu Eames? E un escroc mărunt.
- Da, încearcă să progreseze. - Alex nu e cunoscută pentru altruismul ei.
Chiar încerci s-o înțelegi pe Alex atât de târziu?
- Niciodată n-am înțeles-o. - Serios?
Credeam că relația voastră are sens...
- Respect de ambele părți, avantaj. - Avantaj?
- Spune-mi că greșesc. - Vreau să vorbesc cu Eames.
- Ești sigur că Alex s-a întâlnit cu el? - Sigur.
Eames a fost ultima persoană care a văzut-o înainte să dispară.
- Poate ne spune unde se-ndrepta. - Furt, posesie, jaf...
Are un cazier considerabil. Te poți baza pe el.
- Nu va vorbi cu un agent. - Vrei să-l escrochezi să-ți dea informații?
Lui Eames îi place să vândă mărfuri proaspete, de la plasme la bijuterii împrumutate.
Bijuterii împrumutate?
Acum c-ai menționat asta, avem cutia aia de faux-lex.
- Ar fi bine să meargă asta. - Calmează-te.
Țin cinci Rolex-uri false. Dacă sunt percheziționat,
o să am un cod de bare ștampilat pe gât.
Caffrey. Ce pot să fac pentru tine?
Am auzit că îți faci un nume.
De obicei, aș face afacerea asta cu Alex, dar n-o pot găsi.
Eu aș verificat site-ul Interpol-ului. Se pare că e peste tot acolo.
Bine, facem asta sau nu?
- Ce ai? - Bunuri de calitate...
Gravare cu cristal, plasare la mâna a doua bună.
- Chitanța cardului ultimului cumpărător. - Cât?
- 300$ fiecare. - 200$.
Haide, o să dai astea cu cel puțin 600$.
Bine. Dacă-l vând azi pe ăsta, o să cumpăr mâine tot ce ai.
Mi se pare o înțelegere corectă.
- Prinde-l. - Fir-ar!
- Treci aici! - Cunosc o plasare când o văd.
- Te superi dacă-ți golești buzunarele? - Ai cauză probabilă?
Da, insigna mea-mi dă cauza probabilă. Mâinile pe masă.
De ce ne hărțuiești pe noi? N-ar trebui să arestezi brokeri sau ceva?
Arestez pe cine vreau.
Bine, e rândul tău.
- Ești fericit? - Da.
Bine, vreau să îți strângi astea și să pleci de aici în cinci minute.
Înțelegi? Tu?
- Cred că-ți sunt dator, nu? - Așa aș zice.
Spune-mi de ultima dată când ai văzut-o pe Alex.
Eames a spus că Alex se-ndrepta spre Grădina Conservatorului după ce s-au întâlnit.
Jones, verifică camerele de trafic dinspre Grădină, poate dai de ea.
Am înțeles.
Ceasurile?
- Banii? - Ce bani?
- Cei 300$ pe care ți i-a dat Eames. - Ce 300$ pe care mi i-a dat Eames?
- Mersi de ajutor. - Oricând, Serpico.
- Fă-i cinste lui Jones cu prânzul. - Vom vedea.
Înregistrările camerelor de supraveghere arată c-a ajuns și a intrat în Grădină.
Dacă a ieșit, a fost pe cealaltă parte, unde nu e nicio cameră.
- Ai idee ce făcea acolo? - Eames n-a spus.
- E un loc bun de întâlnire sau de plasare. - Dacă-i refacem drumul poate aflăm ceva.
Tu mergi la stânga, eu o iau la dreapta. Ne putem întâlni la mijloc.
- Cine e? - Bună, agent Burke. E o zi frumoasă, nu?
- Unde ești? - Bagă arma-n toc și intră-n mașină.
Dă arma, te rog.
- Mă bucur să te cunosc, Peter. - Nu te obosi.
Și Neal. Nu-ți pot spune cât de mult mă bucur să te revăd.
Aș minți dacă aș spune tot asta.
- Ai ucis-o pe Kate. - Nu, Neal. Tu ai făcut-o.
Ai schimbat-o. Kate pe care o cunoșteam eu încă ar fi în viață.
- Unde e Alex? - O poți întreba când o vezi.
- Ce vrei de la noi? - Îl vreau pe Neal.
Dar te iau și pe tine, din moment ce nu te pot lăsa să pleci.
Peter, ai cheia de la brățara lui Neal. Dă-i-o.
Neal, dă-ți jos brățara.
O decizie... În acele pahare e o combinație de hidrat de cloral, etanol și ceai rece.
Vă va adormi până ajungem acolo unde mergem.
- Sau? - Sau mergeți pe altă rută.
- Nu facem asta. - Bea, Neal.
Te poți trezi și afla toate răspunsurile pe care le cauți.
Nu facem jocul ăsta.
E rândul tău, agent Burke.
Alex. Te căutam.
- Ar trebui? - Cred că va ajuta.
Mulțumesc.
Hai.
Asta face parte din plan, nu?
Vă lăsați prinși, apoi FBI-ul vine să vă salveze.
- Ai înțeles bine prima parte. - Ai idee unde suntem?
E un depozit. E tot ce știu. M-au drogat și pe mine.
- Mă bucur că v-ați trezit. - De ce suntem aici?
Ar fi mai bine dacă v-aș arăta.
Dumnezeule.
- L-ai găsit. - E incredibil, nu?
Ultimele zile ale războiului.
Acest U-boat trebuia s-ajungă în Argentina, dar s-a întâmplat ceva.
Echipajul a trebuit să-l lase pe coasta noastră.
Voiam să-l recuperez după război, dar, evident, asta nu s-a întâmplat.
- De unde știi astea? - Pentru că un membru al echipajului a supraviețuit.
Era tatăl meu.
De ce ai nevoie de mine?
Echipajul a montat explozibili în interior ca să împiedice accesul inamicilor.
Am nevoie de cineva care să-l deschidă fără să-l detoneze.
Din fericire, îl cunosc pe cel mai bun.
- De asta ești aici, Neal. - Și dacă refuz?
N-o vei face. Alex va fi cu mine.
Te poți preface că faci asta ca să-i protejezi pe ea și pe Peter,
dar amândoi cunoaștem adevăratul motiv...
Vrei să vezi ce e în interior.
O să am nevoie de echipament... burghiu cu carbid, alezoscop cu fibră optică.
Cred că vei găsi tot ce ai nevoie.
E nevoie de doi oameni să deschizi trapa. O să mă ajuți?
Nu. Eu voi fi în spatele unui geam de protecție.
Agentul Burke te poate ajuta. Nu uita, vei purta o cameră.
Nu încerca să faci pe eroul.
Poți face asta?
Neal?!
Nu ești Neal.
Și tu nu ești o blondă căpșună cu o înclinație pentru Voltaire.
Cred că amândoi suntem dezamăgiți.
- Credeam că deja ai făcut-o să meargă. - Merge.
Încerc să îmbunătățesc recepția
pentru că am de primit un semnal sau să aud de un vas de la agent.
O să stai acolo toată ziua?
Nu stau. Neal mi-a spus să ne vedem aici.
Știi... n-o să meargă.
- Ce? - Să fii cu un escroc.
Nu, nu sunt cu nimeni.
Înțeleg. Suntem făpturi fascinante.
Avem o viață periculoasă. E captivant, ușor erotic.
Dar cu tipi ca noi, o să te vezi mereu încercând să fii cu un pas în față.
Te relaxezi odată, lași garda jos, și totul dispare.
Ai dat o descriere tragică.
Tragedia unuia e captivarea altuia.
Mă tem c-am băut tot vinul.
Tot, în afară de sticla asta pe care ai ascuns-o în spatele celorlalte.
Poate că mai e o speranță pentru tine.
Ai spus că te-ntâlnești cu Neal aici?
- La 1:00. - Asta era acum 30 de minute.
- Mai lasă-mă, Mozzie. Am întârziat. - Da. Neal de obicei nu.
- Ai încercat să-l suni? - Mi-a intrat direct căsuța vocală.
- Probabil nu e nimic. - Da, nu e nimic.
- Ar trebui să-l sunăm pe agent. - O să-l sun pe Peter.
Ai mai spart un submarin?
Nu, dar principiile ar trebui să fie cam la fel.
- Ce avem? - Pare a fi o mașină de scris.
- O mașină de scris? - Da, dar nu văd niciun explozibil.
Bine. Ajută-mă să scot șuruburile astea.
Chiar era nevoie de doi oameni să facă asta?
- M-am gândit să te salvez de-un glonț. - Punându-mă în fața unei bombe?
- Nu mai vorbiți. - Dacă nu-ți place, vino și fă-o singur.
Asta i-a închis gura. Așa.
- E o enigmă. - O mașină care sparge coduri.
- Da. - Sigur e făcută să explodeze.
- Ai grijă. - Bine.
- Acela ar fi TNT. - Da, mult TNT.
Niciun răspuns din partea lui Peter sau lui Neal. Nu le stă în fire.
Noroc că iubitul tău poartă o brățară de urmărire.
- O lași baltă? Nu e iubitul meu. - Ciudat. Peter i-a scos brățara lui Neal.
E Grădina Conservatorului. E același loc unde a fost văzută pentru ultima dată Alex Hunter.
O să verificăm. Sara, tu ai vorbit ultima dată cu Neal. Vreau să vii cu noi.
Bine, noi încă suntem la Neal, puteți să ne luați de aici.
Stai, "noi"?
Bine, enigma folosește o serie de contacte și rotoare ca să codifice cuvinte.
15 miliarde de miliarde de combinații posibile.
Da, mulțumesc pentru asta.
- Tu te pricepi la cuvinte încrucișate. - Nu atât de bine.
- Ai o culoare preferată? - Amuzant. Tu te pricepi la asta, nu eu.
Bine, bej e de obicei neutru sau fals.
- De obicei? - Nu știu dacă foloseau fire false acum 60 de ani.
Cele active ar trebui să fie cel argintiu sau cel negru.
- Culoarea preferată a lui El e mov. - Asta nu ne ajută.
- Cred că e cel negru. - Bine.
Sau cel argintiu. Sau ambele.
Bine, ar trebui să meargă dacă le tăiem pe ambele.
Ar trebui să meargă. Eu o să-l tai pe cel negru, tu pe cel argintiu.
- Bun, bun. 1, 2, 3, taie. - Bine.
Stai, Peter. În caz că asta nu merge...
Da, și eu.
Bine. Unu...
doi... trei.
- Ce face? - Cred că e un cronometru.
- Cât timp mai avem? - Nu știu, dar pare să se miște repede.
- Cum îl oprim?! - Nu știu, Peter!
- O să explodeze. - Dumnezeule. Acum înțeleg. Știu ce e.
- Despre ce vorbești? - E o legendă. Parola enigmei e o legendă.
Povestea unui vechi rege, cu o atingere de aur care l-a distrus.
Midas. Alex, ești sigură?
Operatorul radio care a primit ultimul semnal SOS al submarinului a fost bunicul meu.
Tu ești nepoata lui Gerhard Wagner.
Mi-a spus să-mi amintesc mereu povestea asta.
- Fă-o! - Midas.
M-I-D-A-S.
- A fost cât pe-aci. - Am mai scăpat noi.
- Nu cred. - Bine.
L-ai apucat?
- Ai grijă. - Mai mult TNT. Grozav.
Ar fi bine să fie ceva bun.
Ar fi trebuit să știu că tu stai la pândă.
- Frumos dispozitiv, dle Vrăjitor. - Da, e.
Dacă voi credeți că intru-n chestia aia cu doi agenți, atunci e ușor de constatat.
Bine. Atunci nu vii.
- Nu uitați, călătoresc delicat. - Perfect.
Instrumente.
Dacă văd borcane cu fetuși cu mustăți mici și negre, mă-ntorc.
Nu cred că ăsta cară clonele lui Hitler.
Aici, ai grijă la fire.
- Ajută-mă. - Da.
E un Van Dyke. Cred că valorează milioane.
Uită-te la ăsta.
E prada naziștilor... de peste tot din Europa.
Comoara lui Priam, până să se dovedească a fi comoara lui Troy.
- Oricum ar fi, acum e aici. - Cred că valorează...
Miliarde. Miliarde de dolari.
Cred că e una din cele mai mari colecții de artă găsită vreodată.
- Cum scăpăm de aici? - Adler, vezi asta?
- Da. - Nu și acum.
Asta ne dă ceva timp. Ai vreo idee?
Adler putea găsi submarinul doar dacă antena încă mergea.
- Antena lui Mozzie. - Evident, Adler a făcut-o pe a lui să meargă.
- O să verific acolo. - Bine.
- Ai grijă, nitrogenul e instabil. - Bine.
Arată ca modelul nostru fractal.
Nemții au construit lucrurile ca să dureze.
- Crezi că Mozzie ne poate găsi? - Dacă ne-ntoarcem în limuzină,
- ...o pot conecta la o sursă de energie. - Sunt șanse mici.
Bine lucrat, domnilor.
O comoară pentru veșnicie.
Mă bucur c-ai trăit destul ca s-o vezi.
Dumnezeule, acela e un Rembrandt. Preluăm noi de aici.
- Voi trei mergeți la o plimbare. - Nu.
Eu nu mă-ntorc în limuzina aia.
Dă-i drumul, Vincent. Împușcă-ne.
Bine, împușcă-i. Apoi adu un mop sau ceva.
Stai. Bine. Mergem în limuzină.
Ia uite. Un om rezonabil.
Pregătește băuturile.
- Nu mă simt bine în situația asta. - Știm.
- Nu te răpim. - Pot să ies?
- Nu. - Atunci pare ca o răpire.
Are cineva ceva pentru rău de mașină?
Nu știu de ce, dar te plac.
Și nu vreau ca ei să te rănească, așa că fă-ți o favoare și taci.
- Băieți! - Are dreptate, o să te rănesc.
Cu tot respectul, cred c-ar trebui să mă ascultați acum.
- Serios? De ce? - Prind un semnal.
- E submarinul? - Nu cred, pentru că se mișcă.
- Pe unde? - Est!
- E toată lumea în regulă? - Deocamdată.
- Unde suntem? - Într-un doc uscat.
Ce fac tipii ăia?
Am o idee destul de bună.
Adler ia-n serios chestia cu dușman de moarte.
Mereu a avut un talent pentru dramatism.
Unde e cavaleria, Neal?
Moz va fi aici. Sper.
- Pe unde? - Fă stânga. Nu, adică dreapta!
- Bine, ai spus la stânga. - De data asta spun dreapta! Cred.
- Iisuse! Stânga sau dreapta? - În diagonală!
Trebuie să găsim o cale să scăpăm de legături.
- Am un cuțit. - Nu pot spune că sunt surprins.
- Paznicii ne-au controlat. - Nu peste tot.
Exact ca pe vremuri.
Da, gata.
La naiba.
Jos!
Treceți în spatele meu. Hai.
- FBI! Nu mișcați! - Puneți armele jos! Mâinile pe cap!
Nu cred că puteam fi mai aproape de atât.
M-ai salvat din nou.
Tu m-ai salvat.
- Ceva? - Nu. Oamenii lui Adler nu vorbesc.
Putem presupune că știe că am scăpat și că-l căutăm.
- Se grăbește cu planul de scăpare? - Nu.
L-au auzit spunând că duce operele de artă în Europa cu un vas,
dar nu poate până la sfârșitul săptămânii.
Bun, asta ne dă timp. Ce-ți amintești de depozit?
Grinde de lemn, arhitectură de dinainte de război, ușă de oțel ce dădea spre vest.
- Aceea ar fi traveea de-ncărcare. - Și era un zăngănit noaptea.
- Un fel de baliză cred. - Ar putea fi o baliză pentru vreme.
Diana, ce ai găsit?
Sunt patru de-a lungul liniei țărmului Brooklyn-ului și trei lângă parcul Battery.
- Sunt multe clădiri. - Da, hai să luăm planurile clădirilor,
să vedem dacă putem restrânge căutarea. Adler a scos cumva submarinul ăla din apă.
Scoate imaginile de pe satelit. Hai să-l găsim.
Mulțumesc, tuturor.
Bine, o să prind un loc în față.
Ba deloc. Oameni buni se ocupă de asta.
O să termini și o să pleci de aici.
Vreau să te odihnești. E un ordin.
- O să ții cont de propriul sfat? - Da.
O să merg acasă, o să-mi sărut soția, și o să fac cel puțin un lucru normal azi.
Mai apuci să lupți încă o zi?
O grămadă de agenți îți suflă-n ceafă... Probabil nu așa ai vrea să te distrezi, nu?
E mai bine decât să fiu ținută ostatică. Cu puțin.
N-am făcut cunoștință oficial. Sunt Sara Ellis.
- Bună. - Nu ești o agentă?
Nu, nu. Lucrez pentru Sterling Bosch.
Asigurări. Cum ai ajuns să te bagi în asta?
La capătul celălalt al camerei. Pericol.
Pe care o vrei? O să fiu ajutorul tău.
- Nu, sunt în regulă, Jones. - Ești sigur?
Dacă nu vin în 10 minute, trimite întăriri.
Despre ce vorbiți voi două?
O să vă las să vorbiți.
- Cred că e grozavă. - Nu e așa, e...
- Ba da, e. - Da.
- De cât timp știi de submarin? - Schimbi subiectul?
Nu. Poate. Vreau să știu.
- Știi cine a fost bunicul meu? - Da, Wagner.
Știam de submarin de când eram mică.
Bunicul mă ducea în Coney Island
când nu mai era nimeni prin preajmă, și arăta spre apă
și-mi spunea că cea mai mare comoară din lume era chiar acolo, sub valuri.
- Submarinul U-boat. - Da.
A spus că naziștii au adunat cele mai frumoase lucruri din lume.
Au pus acele lucruri într-un submarin, și când traversa Atlanticul,
s-a scufundat, și nimeni nu-l putea găsi.
El a primit ultimul semnal S.O.S. de la submarin.
Da, a criptat modelul antenei S.O.S. în cutia muzicală.
S-a gândit că va ajunge în America, va construi un receptor și va găsi submarinul.
Dar a fugit din Germania după război, și cutia a fost pierdută.
Dar a păstrat asta.
Da. Am crezut mereu că sunt doar povești minunate...
Despre o comoară la care nu se putea ajunge.
Apoi, pe patul de moarte, mi-a spus, "Totul e adevărat, Alex".
Și apoi mi-a demonstrat. Mi-a dat cheia de la cutia muzicală.
- "Găsește-o", a spus el. - Noul tău destin.
Da. Tu-mi aduci aminte de acea comoară.
O fantezie minunată de neatins.
Ai grijă de tine, Neal.
- Ce mai zi. - O altă zi, un alt submarin nazist.
Bună, scumpo. Totul e bine.
Nu, o să-ți povestesc totul.
Tocmai am dat declarația, mă duc acasă.
Ascultă... Ce s-a întâmplat cu Alex n-a fost...
Neal, oprește-te, da? Sunt o fată mare,
și trebuie să nu ne mai păcălim.
Suntem ceea ce suntem. Și...
Bună. E seara ta norocoasă.
Elizabeth face puii ăia mici care-ți plac.
- Găinușe. - Știu cum le spune.
Ești invitat. Asta înseamnă că vii.
- Amândoi. - E un ordin?
Da, va fi amuzant.
Antreprenorul va etanșa geamurile vitrinei luni.
- Și? - Și a spus că spuma întărită
e mult mai eficientă decât plasticul adeziv.
- Nu! Vreau o declarație în scris. - Ai pierdut.
- Da! - Etanșarea geamurilor.
E ultima controversă ce dă peste cap casa Burke.
- Ca să vezi. - Sunteți foarte tăcuți.
- Mai vreți vin? - Da.
- Tu și Peter sunteți foarte fericiți, nu? - Da.
Soția unui agent FBI. Nu e ușor, nu?
Da, aș minți dacă aș spune că nu-mi fac griji pentru el.
Dar știam cine e când m-am îndrăgostit de el.
- N-ai încercat să schimbi asta? - Nu, de ce aș face-o?
Suntem căsătoriți. La bine și la rău.
Și acum îl are pe Neal.
La bine și la rău. Dar, ca să știi, e mai bine.
- Ai încredere în Neal? - E o întrebare directă.
- Să-nțeleg că tu n-ai? - Ai spus-o chiar tu. Știu cine e.
Neal e multe lucruri, dar... când contează, poți avea încredere în el.
- Crezi că am intrat în belele? - Nu, sunt sigur că vorbesc de pantofi.
- Pantofi? - Tu despre ce crezi că vorbesc?
- Despre noi. - Da, poate de tine.
Ai multe de învățat despre femei.
- Eu am multe de învățat? - Eu vin acasă la asta seară de seară.
Duminica trecută... Stăteam pe canapeaua aia cu El.
Ea citea, eu mă uitam la meci, și Satchmo dormea la picioarele mele.
Și mi-a venit în minte. Iar.
- Sunt cel mai norocos tip. - Eu nu cred că sunt așa.
Trebuie doar să-ți dai seama.
Și când o vei face, atunci vei tu fi cel norocos.
Frumos fund.
- Ar trebui să plec. - Știu că lucrurile sunt complicate.
- Asta e specialitatea ta, Neal. - Aș putea preda un curs. Da.
Vreau să știi că nu mințeam când am spus că lucrurile s-au terminat între mine și Alex.
- Am vorbit serios. - La momentul acela.
La momentul acela. Da.
Îmi ești dator cu un prânz.
Am restrâns căutarea la aceste 15 depozite.
Intrăm în fiecare până găsim submarinul.
Nu uitați, oamenii lui Adler sunt înarmați, așa că fiți atenți.
Să trecem la treabă.
Adler nu va scăpa, Neal. Nu-l voi lăsa.
Știu.
Mereu ai fost insistent, Neal.
Una din multele calități pe care le admir la tine.
- FBI-ul se apropie, Adler. - Știu.
E un camion înăuntru, încărcat cu o colecție de artă mai valoroasă decât viața.
Mă ajuți să trec de perimetrul FBI-ului, și jumătate e a ta.
Pare a fi o înțelegere bună.
- Probabil crezi că sunt un idiot. - Cred că ești un oportunist.
Mi-ai luat totul.
Doar după ce-ai încercat să-mi faci la fel.
- Totul e drept în iubire și-n război. - Spune-mi de ce a trebuit să moară Kate.
Dacă vrei să te ajut acum, spune-mi.
Explozibilii din avion au fost ideea ei. Vă parașutați deasupra ocenaului,
avionul explodează, trăiți fericiți până la adânci bătrâneți.
Dar apoi a sunat și a spus că tocmai a ajuns Burke.
Atunci, ca și acum, a amenințat că va distruge totul.
Așa că ai detonat mai devreme.
Aș mai fi putut aștepta 30 de secunde, și ai fi fost și tu mort.
Ar trebui să-ți fiu recunoscător?
Erai cel mai apropiat lucru de un fiu, pe care l-am avut.
Nu. Nu sunt deloc ca tine!
Nu e nimic mai trist ca un escroc păcălindu-se singur.
Haide, Neal.
Hai să nu mai rănim oamenii pe care-i iubim.
Hai să aducem totul la un cerc complet. Noi doi.
- Exact ca pe vremuri. - Du-te naiba.
Spune-mi c-ai scos TNT-ul!
- Probabil a făcut o scânteie. Vechea instalație. - Operele vor arde! Hai!
E liber. Nimic.
- Șefu'? - Unde naiba e Neal?
Haide!
Jos!
- A mai ajuns cineva? - Pompierii sunt la 15 minute distanță!
- Nu, nu! Dă-te din calea mea! - E prea târziu, Vincent. E prea târziu.
S-a dus.
- Tu ai făcut asta! - Nu.
Eu am luat de la tine, acum iei tu de la mine.
Nu, n-aș arde niciodată artă. Știi asta.
Nu vei scăpa cu asta. Adio, Neal.
M-ar fi ucis.
Ce-a vrut să spună, "Nu vei scăpa cu asta"?
Nu știu.
Mă bucur că ești bine.
- Ești bine, Neal? - Da.
Hai, te ducem noi înapoi.
La naiba, Neal.
Tu ai făcut asta... Focul, totul.
- Tu ai făcut-o. - Peter, erau capodopere.
- Nu le-aș arde niciodată. Știi asta. - Nu, dar le-ai fura.
- Nu știi despre ce vorbești. - Escrocheria pe termen lung a dat roade, nu?
Ai văzut ce ocazie ai și ai profitat.
Nu știu cum. Nu știu ce joc joci.
N-am idee, Peter.
Acum nu te mint. N-am furat operele de artă.
Eu cred că ai făcut-o.
Atunci dovedește-o.
Dovedește-o.
O să-mi mulțumești.
Traducerea și adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro